6io. 



orsakar inprn sig. Således är den, liksom rörcgaende växt, fun- 

 nen långL citer Linnés tid, ocli det först pä Gotlland norr 

 «)}n Visbv och sedan vid Skånes yttersta sida öster om Ystad 

 der Svenstorps eller Köpinge å utfaller i liafvet, bredvid 

 liviiken å den längre ujjp är sojn allmännast pa tulllagren vid 

 Benesta enligt Professor Fries 's benäget meddelade n])pgif"t- 

 Att den med sin starka rot bättre än månjja andra dv- 

 lika växter fäster marken är ingen Ivifv^el. Denna rot tyc- 

 kes äfven i anseende till sin tjocklek knnna innehålla mera 

 födande ämne än mänga dylika. Sä väl sträet sojn bladen 

 synas böra forslå mera att llätu mattor af äxi många samsiäg- 

 tingar. 



Tab. tecknad i Ystad efter stlnd tagna vid Köpingeans gamla ut- 

 lopp nära de så kallade N}'brohusen. Strået löreställes tvänne gånger 

 böjf , men utan styckning. De utmed detsamma anbragta figurerna vi- 

 sa dess genomskärningar efter längden , så att afdelningama synas. 

 Bredvid bladets ofre del är ocksl en genomskärning efter längd»>n och 

 en efter tvären, Blonivippan är me^t mogen eller föreställande det 

 tillståndet, som fått namn af J. retroflexus hos Ra f n och andre Dan- 

 ske förlaltare. b. ett blomfoder med nästan moget fröhus , försloradt. 



