620, 



SIUM ANGUSTIFOLIUM. 



Smalbladigt eller Litet Vattenmärke. 



Stjelken mestadels rak , trind. B/«im parbladige, med 

 ojemnt sågade småblad. UmbelUrna kortskaftade 

 sittande pä sidan midt emot bladen. Svepeiia lik- 

 nande pennklufna blad. Frukten nästan klotrund, 

 ntan upphöjda ribbor. 



Linn. Spec. Pi. ecJ. 2. p. 1G72. 'Wahlenb. Fl, Svec. n. Siy. Pbktan- 

 DRiA Digynia. 



n 



■■-^eniia äfvenledes till de sydligaste landsorterna liurande 

 art är så lik med det Allmänna Vattenmärket [Slum 

 latifoliiim Sv. Bot. n. 178.), att Linné inuler sitt vistande i 

 Sk;ine icke gaf akt der2)å, ehuru den på slätten är nog all- 

 män. Detta kom väl till en del dei-af att den store na- 

 turlvännaren icke Lannt att nog sträcka sin uppmärksam- 

 liot till Lmbellaternas frön i allmänhet, hvilka icke heller 

 ias mogna förr än elter den tid af året, då lian vanligen 

 slutade sina resor. Sedermera blef man först npjimärksam 

 på den mindre, nedliggande, mycket smalbladiga lönnen af 

 denna art, hvilken förvexlades med den utländska led- 

 blommande arten, iS. nodifLorum, som således orätt in- 

 kom i Linnés Flora svecica. Detta rättades väl slutligen i 

 L^pec. plant., men namnet angustifoliuin är liksom en 

 Icmning efter dessa misstag, och passar föga en A'äxt, som 

 iast mera i allmänhet är liera gånger mindre och spädare fill 

 Cilla delar, samt derlöre af äldre författare lämpligare kalla- 

 des S. minus. Dess stjeik är trind och slät, knappt mer än 

 en aln hög, upptill ganska grenig, med många timbeller 2)å 

 sidorna sittande midt emot bladen, och i anseende till bla- 

 dens granskap försedda med bladlikt pennklufvet svepe. Um- 

 bellerna äro knappt mer än halla}man tum breda. Frön äro 

 också mindre än på allmänna Vattenmärket, nästan 

 klotrunda och i öfverensstämmelse med stjelkens släthet ock- 

 så utan alla kanter eller upphöjningar. Föjöfrigt hafva dessa 

 irön såsom ett slägtkännemärke det gemensamt jned andra 

 slägtets arter att de äga ganska många och fina oljcanaler 

 [vittO'), som ligga nära frökärnan. 



Det 13'rkes kunna anmärkas att dä de mesta växter 

 l.lifva mindre mot norden, så sträcka sig deremot de större 

 ruibellaterna längre norr åt, isynnerhet sådana som växa vid 

 (ller i vatten. Således i slägtet S/nm har man den stora 

 arten längst mot norden, derefter söder åt möter denna min- 

 dre S. angustifolunn , sedan den alldeles nedliggande S, 

 noclljloTum och slutligen den lilla krypande iS. repe/zs. Kan- 

 ske att sådant konuner af den obestibidiga höjd som vattnen 



