LIGUSTICUM scoticum; 



Skultsk LibsLicka. 



Stjelken åtminstone nedtill utan grenar, strimmig.' 

 Bladen mest tvåfaldigt trebladlga; småbladen tra- 

 pezformige sågade. Suepenn jemnbreda. 



T.inn. Fl. Svec, n. aii. Wahienb. Fl. Sv. n. 3i3. PentANDRiA ZJi- 

 gynia, Reiz. Fl. Uec. p. 4i6. 



D. 



etta sliigtc, som liar siLt naiiui af Liguriska landet om*- 

 krins Genua vid INIedellialvet, äijcr också derstädes annat nt-- 

 seende, med gula och iiiridlade kronblad, sådana som mest 

 tilliiöra varmare länders nmbellater, än det som tillkommer 

 våi närvarande art. Hnrnvida man nn skall antaga att arter, 

 som climatet tyckes gjort så olika, likväl böi'a bibehållas inom 

 sannna slägte, eller om man ntan sådana betraktelser bor skil- 

 ja allt hvad skiljbart är, det måste vi lemna oafgjordt, hälst 

 nti ett sådant inskränkt verk , som detta, derest icke alla ar- 

 ter kunna i sådant alseende underkastas en jemföi-ande gransk- 

 ning. Vår tvekan ökes mycket der af, att roten och örten bibe- 

 Iiåller mycket ntseende och kraft af egentliga Libstickan 

 {Lepisticum). Roten är Ilei^åiig , ofta fingers tjock, omgifveii 

 af en mängd svartaktiga hinnor efter fordna blads vidiäst- 

 niiigar. Orten är också tjock ocli saftig, ganska glatt och 

 glänsande, knajipt mer än fots hög. Blommorna äro alldeles 

 hvita ; kronbladen blott med inl)öjd litet trubbig spets. Frö- 

 en äro ovanligt långa , nästan fyra linier från basen till spet- 

 sen , inuti nära kärnan fijrsedda med en mängd oljecana- 

 ler; utanpå med fem ryggar hvardera. Ehuru denna fi'ö- 

 redning visst, såsom sagt IdilVit, alviker från Libstickans, 

 så kuruia Vv ej med några örtkännare finna den så öfverens- 

 sLämmandc med Angelicans, att någon fÖrllj-ttning dit kan 

 billigas. 



Denna ört tillhör nordliga liafsstränder eller kanske rät- 

 tare hafskuster. Sedan å^n först blcf bekant i ScoLtland och 

 deraf fick sit namn, har den blifvit lika vnnn'<jt funnen nä- 

 stan vid alla kuster nära norra polkretsen. Således finnes 

 den hos oss vid hela nordiska liafvet frän Rysslands gräns ge- 

 nom Finnmarkerna, Nordland, hela Norrige och sedan i Bo- 

 huslän med noi-ra Halland, samt slutligen på den så besyn- 

 nerliga norra sidan af Ktdlabcrget i Skåne; men alldeles io 

 ke inom Östersjön. Den l3^ckes icke så egentligen tillhöra 

 sjeliVa hafsstranden som icke mera klippor och bergsbranter 

 bredvid densamma. På Kullabergets norra sida , der den väx- 

 er mycket frodig, stiger den så högt upp, att visst icke mer 

 än något dusk af de högst stormande vågorna stundom kan 

 hinna dess öfre gräns. 



