623. 



också mer eller mindre gula, men alltid med mycket märkliga bruna 

 eller lefverfärgade ådror, hvilken fåirg äfven igenfinnes på det alltid 

 tilltryckta bloinfodiet och säkert fönåder den vaiirycktado växten. 

 Skidorna äro till storlek nog föränderliga, stundom tjocka som en gås- 

 penna och några tum långa, alltid lätt afbrutna efter sina leder. 



Denna växt är allmän bland vårsäd uti de orter, der ingen annan 

 säd brukas och åkren således icke får ligga i trade samt derunder 

 blifva körd, såsom i synnerhet i Norra skogiga delen al Skåne och 

 Slörre delen af sydligare Småland; sedan blir den blott mera spridd 

 genom andra Götharikets vestra orler ända till Dal och Vermland; 

 sällan kommer den in i Svearike till Södermanland, LIti de först» 

 nämnde triiktern.i är den ett mjcket skadligare ogräs an den temligen 

 oskyldiga åkersenapen i de öfie orterna, ty den sednare blommar 

 tidigare, så att den merendels är nedfallen innan skörden, då dere- 

 mot (len lörra kommer sednare på sommaren och till mängd blandas 

 med säden, hvarifiån denna älven sedan svårligare skiljes, i anseen- 

 de dertill , att den är större och tyngre. Man har anmärkt att Ä ke r- 

 rä t ti kan blir i synnerhet ymnig under våta somrar samt trott sig 

 märka att den då älven är skarpare; och efter sådana somrar har 

 Dragsjukan inställt sig så snart folket böijat äta den nya säden. 

 Att sjukdomen blott anfaller fattigare folk kan komma dels deraf att 

 de mindre kunnat undvika att förtära den dåliga säden oblandad , dels 

 ^enom andra under ett sådant år inträffande orsaker varit mest för- 

 beredda till dess emottagaiida. Att Aker.Rättikans frön äro 

 bland dem, som äga mesta Skärpan [Acre) uti sin klass, säger oss 

 smaken; och det är ganska trolif;t att denna skärpan icke förgår un- 

 der en sådan ofullkomlig brödbakning , som i dessa orter brukas, utan 

 kanske snarare genom denna kckstekning blilrit mera utvecklad, så 

 att den vid varma limpornas upji.skärning kan aldramest verka, ocb att 

 dessa derlöre som mest skada, såsom man nogsamt erfarit. Man vet 

 att då sk.'rpa ämnet skiljes från förut rätt oskadliga Växter får man 

 ofta farliga gifter, och att t, ex, j)e})parrot genom viss grad af 

 kokning kan bii skadlig för nipgen. Således våga vi icko frikänna 

 denna här afhandlade växten från sin andel uti det onda; men huru- 

 vida en förskämning af sjelfva säden samt ymnig inblandning af do 

 så farliga MjÖÖkrarne {Secale cornutum), som också sådana år in- 

 träffar, kan h^fva än btörre del i sjukdomens framkallande , det mi- 

 ste vi lemna oafgjoidt. Att Aker-Rättikans frön vid lärsök på 

 sunda och icke pia;disponerade personer varit oskadliga, bevisar fö- 

 ga till dess frikännande. 



Färska örten ätes gerna af hästen, mindre af fåret, men knapt 

 af kon. Späd kan den nyttjas såsom sallat och grönkål» Fröeneifva rik- 

 ligen af en bitter fet olja, som dock till lysning och smörjnijigar väl kan 

 nyttjas. Enligt andra skall färska örten ätas gärna af all boskap, samt 

 gitva mycket smör al säideles godhet, älven om vintern da den ges 

 torkad som foder. I Hollsten blandar man dess frö med flit ibland 

 hafra såsom en säideles kraftig föda för hästar, hvilka, som man vet^ 

 tåla rätt starka ämnen. Gtöna örten sk;ill på den magraste åker mera 

 göda än all annan giön gödsel, sedan den blifvit nedplöjd. Dess väx- 

 ande utsuger också åkern ansenligt. Man har märkt att den mest ö- 

 kar sig då endast kogödsel nyttjas till åkrens gödning. Oaktat sin o- 

 nekliga nytta är den ett svårt ogräs , som bäst utrotas genom åkrens 

 läggande i liade och körande, så att gröna örten blir Ikren till göd- 

 ning utan att kiiiina ge några fiön. Kan man alltid både köra och 

 sedan beså en sådan åker under loika, så lider detta ogräs aldra- 

 mest, ty fukt.ighelen ar dess rätta element, 



Tab. föreställer växten från Norra delen af Skåne, a, fröskida sku- 

 ren efter längden, men med tvänne biedvid satta genomskärningar på 

 tvären: den öfre genom ett tomt (icke fröbärande) ställe, som visar 

 att der något al skidans tvårummighet är qvar ; den nedre genom ett 

 frö, der intet tecken till andra rummet synes, b, fröfosler visands 

 huru lillroten ligger i hjerlbiadens vikning. 



4 



