628. 



ATRIPLEX LATIFOLIA. 



Bvedbladig Molla. 



Bladen aflånga , vid basen tvärt afskurna med rakt 

 utstående spjntbildande flikar och föröfrigt glest 

 småtandade. Fröskalen nästan äggformiga, odela- 

 de, småtandade. 



Wahlenb. Fl. Svec. MS. Polygami.v Monoetia» 



V i liafva vSgat ge detta nya namn at växtformer, som före- 

 komma ganska allmänt på våra hafsstränder allt frän Skårve 

 till Bohuslän ocli Upland, hvilka Linné väl merendels fören- 

 te meil sin yd. patnla, men nägon gäng också med före- 

 gående Sj^jntlika Molla, A.liastata. Dessa former äro 

 äfven så mångfaldiga och föränderliga, att bredbladigheten blir 

 deras hnfvudsakligaste kännetecken, isymierhet till jemförelse 

 med den rätta Utbredda M olian, A. pat/ila, som är ut- 

 märkt snialbladig. Vi halVa till af bildning valt en form, som 

 nog tydligen kiljer sig från den sistnämnde äfven med sitt 

 pulvei-forrniga rödaktiga öfverdrag , hvilket annars stundom 

 förvandlas i silivei'hvitt ocli ger den ett ganska främmande 

 utseende. De mera glatta formerna äro mex"endels större, 

 och der till kan något slutas af den särshildta frövalvel, som 

 från en sådan är af bildad, ehuru man svårligen kan före- 

 ställa sig den mångfald i skepnader, som naturen äger i den- 

 na så föränderliga och ostadiga växt. Bladen äro annars 

 baktill nästan 1'ätliniga med merendels korta nog utstående 

 korsgevärslika flikar. Grenarna äro också kortare och min- 

 di'e utstående än på den inuti landet allmänna Utbredda 

 M o 1 1 an , hvars namn den således mindre förtjenar och mindre 

 riktigt erhållit af dem, som mera kunnat rådfråga Linnés 

 örtsamling än svenska iiaturen, hvilken så väl öfverensstäm- 

 mer med dess skrifter och ger en säkerhet om dess mening , 

 som vetenskapen lör sin beständighets skull icke tjecks kunna 

 umbära. Åtminstone synes oss Svensk Botanik icke böra 

 öivergifva en auctoritet, som ingen utom dess område kau 

 åberojfa och som gör den till en för vetenskapen tilllörlillig 

 ledare åt andra. 



Den nn i fi^åga varande växten har blott en mild nä- 

 stan fadd örtsmuk. Den växer äfven inom de ofvanför upp- 

 gifna gränser på alla ställen nära hafvet, äfven de minst sal- 

 ta och nästan blott fuktade af vanligt sumpvatten. Den är så- 

 ledes i alla afseenden blott mera vattenaktig än den pä nog 

 toi*ra ställen växande rätta Ut br e dda M o 1 1 a n, A. pihi- 

 la, men huruvida den någon gång närmar sig dertill h,.''ya 

 vi icke så noga utrönt. Att dess nytta icke kan blifva ut-^ 

 märkt om ej genom växtens större massa ocli fuktighet, in- 



