629. 



ftfdelnfng Sv. Bot dock förtit icke visat mer än den lilla 

 C. uniflora , som annars föga är att jemf öra med denna. 



Det ofvanncimnde växtstaliet är så eget att det väl kan 

 förtjena något vidai'e betraktande. Uti Skåne isynnerhet det 

 vesti'a förekomma pä öfvergängsbildningens slätter några in- 

 «änkningar eller liksom stora låror, livilka intagas af bäckar 

 och äro mycket utmrakta med sia vegetation. En sådan är 

 den namnkunniga logelsångsdälden, och alldeles dylik befin- 

 nes äfven Lackalän^a vara, som också är rik pä egna väx- 

 ter. En ännu mångraldigt större af landets folk sä kallad 

 länga intager det vattendraget, som slutligen lår namn af 

 Råusbäcken, alltupp ilVån Sireköpinge, förbi Tägarp, Belte- 

 berga, Vallåkra ned mot hafvetj och denna länga tyckes så 

 mycket märkvärdigare som den utgör ungefärliga gränsen e- 

 mellan Ofvei-ijängsfältet och den kolförande flötstrakten. Den 

 är under sina många krökningar mycket fri för blåsten, och 

 ikr mot sina sidor samla ansenlig solvärma , livilket allt jem- 

 tc fuktigheten, som silai* ur den merendels skilferaktiga berg- 

 arten . åstadkommer en egen växtlighet. Vid densamma, dej* 

 dalsidan vänder sig mot söder, niidt för Belteberga finnes 

 denna klåckan ganska ymnigt. Om den från början skulle 

 utkommit nr trädgården såsom man om densamma tror i mot- 

 svarande Danmark, sä är det åtminstone märkvärdigt att den 

 kunnat så vidt sprida och så väl bibehålla sig, som synes 

 till det minsta sätta den i samma förhållande som Dam- 

 spel skr o nan, Fritillaria Meleagris , vid Upsala. Sä 

 utmärkta ställen, som dessa växter hvar för sig intaga, sy- 

 nas oss billiga deras upptagande såsom åtminstone hädanef- 

 ter inhemska, och det långt mera än många andra, som 

 snarare mot naturens beskaffenhet tillfälligtvis lått ett ställe, 

 det de, under långa tiders omskiften i temperatur, fuktigliet 

 m. m. , synas af sig sjelfva mindre kinina f ui-svara. 



Den fingers tjocka alldeles hvita och köttaktiga roten 

 har en sot smak med någon stickande beskaktighet, och ätes 

 ungefär såsom Radiser eller också tillagad nästan som Spar- 

 ris. Den lärer likväl nu till och med i Tyskland kommit 

 mycket nr bruk, sedan man fått så goda sorter af andra 

 dylika rötter. Annars såsom en medicinsk föda har rotJii 

 biifvit förvarad öfver vintern i käPlarn samt nyttjad antingen 

 rå eller stekt och tillagad med ättika och olja för att drifva 

 vatten och således bota trångbröstighet (Ästhjna). 



Tab. tecknades vid Belteheraa i Skåne, och växten Törf^ställes rT'.rv 

 på tvänne gånger böjd. Deiia har äf-.en boxtlagit rujiim^t för iie- 

 skildta liaiirer,. 



