633. 

 AN G ELI C A Archangemca. 



Fjäll- Angelica. Ältta Angolica. Erke-Engelsört. 



Stjelken sllit, Irlnd, strimmig. Bladen dubbelt par- 



bladige: småbladen nästan hjertformige, flikige, 



sågade; det yttersta treflikigt. Frukten nästan 



klotform Ig, med nästan lika stora korkaktiga ribbor. 



Linn. l"l. Svec. n. 2*5. Wahlenb. Fl. Svec. n. 3i4. Pharmar. 

 Svecica. -- jMurray Appar. Medic. f d. 2. Vol. 1. p. äyS. 



D. 



'e allmännast bekanta och erkända arterna af slagtet An- 

 gelica öfv^erensstämma väl med hvarandra och skiljas från nä- 

 stan alla andra Umbellaler genom sina bloniblad, som äro 

 lancelformiga, spitsiga och jeinnt böjda inål; såsom en halfcir- 

 kelformig bnge ; men i anseende till iröens beskalTeidiet skilja 

 de sig så m3''cket frän hvarandra, att många nyaste Författa- 

 re, som ensamt af frön velat indela Umbellaterna, skiljt dem 

 i olika slägten. Vi tycka att här såsom ilerestädes Irön till 

 sin form o. d. stå i för mycken öiverensstämmelse med ör- 

 tens, i synnerhet stjelkens, beskaffenhet, för att ge någon be- 

 stämd gräns. Vi finna fast mer, att allt detta går i ett sådan 

 progi*essioiT, som vi icke knnna annat än med en allmän öf- 

 versi"t beskrifva. Från den allmänna och redan under N.SoS 



o 



gifna Skogs-Angelican , som är en temligeu smal ört med tun- 

 na Innnaktiga frÖn, kommer man i våra norra skogsbygder 

 till de grofvare så kallade Ujjrnpiporna, hvilka redan halva 

 mera läderaktiga frÖn. Sedan finnes så väl på några hafssträn- 

 dersomi högre bergsb3'gder, särdeles i björklundar (L.-estadins 

 om Lappm. p. 17. 97), en Archangelica, som äi- ännit tjoc* 

 käre med äfvenledes tjockare, nästan korkaktiga frön, men 

 ännu hvita blommor. Slutligen hinner man på fjällen till de» 

 egentligaste Archangelican , som i tjocklek och saftighet så vi- 

 da öfverträJFar aiidra,att örtsaften tyckes till och med öfver- 

 gått i de grönaktiga blommorna, och än mer i de nästan klot- 

 runda , uppsvälda, mest broskaktiga fröen. Med detta tillta- 

 gande i saftighet följer också en beständigt större smaklighet, 

 från den skarpt vich-iga Skogs-A ngelica t? 11 den så behagliga 

 fjällarnas Archangelica, som derigenom blir ett helt folkslags, 

 läckerhet och fägnad. Under det att andra Umbellater mot 

 våra nordiska fjällar mer och mer aftaga och slutligen för- 

 svinna, tilltager Archangelicaji allt mer och mer i godhet, lik- 

 som förenade naturen all sin Umbelhitbildande förmågan i" 

 densamma, och satte den i stället för alla andra. Ingem lades 

 växer Archangelican så ensamt och ymnigt som på. Lappmar- 

 kens fjällar. Den fordrar det der varande sommarens bestän- 

 diga himlaljus uti den höga rena luftki-etsen. Den intager der 

 en region, som då tyckes passande lör englar, såsom en verk- 

 lig Erk-Engels-Ört., Ligger uti ett sådant namn större öf- 

 vertro eller större sinne för naturen? Ajinars är deti sanuolikfe- 



