654. 

 ORNITHOGALUM luteum. 



Gul Fogelrnjölk. Varfrudagslök. Jordnöt. 



Blomskaften parasol-likt fastade, enkla. Kronbladen 

 trubbiga, glatta. Roibladet ensamt, jemnbredt, 

 platt. LSken sammanpackad, i hinnor innesluten. 



Lian. Fl. Sv. n. 285. Wahlenb. Fl. Sv. n. 307. 



Ue 



taf Fogelmjölksslägtet, Ornithogalmn, som egentligen en- 

 ligt namnet skall liafva livita blommor ocli föröfrigt kannas 

 med livar annan ståndare- sträng bredare, har Sv. B. äfven 

 lemnat under n. 388. en hvitblommig art; men huruvida den- 

 na och en annan dylik (O. nutans) med rätta kunna anses som 

 svenska eller om de aro hos oss riktigt vilda, måste vi här 

 lemna oafgjort. Det är åtminstone visst att af de gulblom-- 

 mige arterna, hvilka, i anseende till blommornas färg och al- 

 la ständai'e - strängarnas nästan lika smala form, utgöra lik- 

 som ett undantag från slägtet, hafva vi dem, som mycket bat- 

 ti'e tillhöra oss och allt upp i medlersta Sverige äro fullkom- 

 ligt inhemska. I allmänhet synas de hvitblommiga arterna 

 till den grad vara hemma i de varmare länderna i synner-- 

 liet Orienten, (der de blifvit liknade vid Dnfvoträck, Iivaraf 

 namnet ursprungligen kommer), att vi föga kunna anse dem 

 annorlunda än som mer eller mindre främmande hos oss. 

 Deremot de gulblommige arterne tillhöra i synnerhet kallare 

 länder, som omgifva eller mycket likna Fäderneslandet. Des- 

 se arter hafva också gula frÖn, då deremot de hvitblom- 

 miga liafva svarta. Det har icke heller saknats ört-kännare , 

 som söndrat de gulblommige under namn af Phalangium, 

 men om man har afseende pä lökens , fröhusets och fröns lik-. 

 liet m. m. så kan detta icke billigas. De gulblommige, hvii- 

 kas gula färg under fröhusets mogning blir hvit , äro blott 

 liksom af det kallare climatet mera sammandragna former. 

 Vi älska att se sådana sviter i naturen och äfven att fÖlja 

 den historiska continuiteten, hvad de af vår Linné oss öfver- 

 lemnade namn vidkommer. 



Bland de gula Fogelmjölksarterna (af hvilka Sv. Bot. 

 förut gifvit O. minimum etc. n. 444.) har den här af bildade 

 arten företrädesvis fått namn af O, luteum •, derföre att den, 

 åtminstone bland de allmännare och mest kända arterna, är 

 den ansenligaste och således förtjenar att först nämnas. Den 

 är till alla delar den grofvaste, bredaste och mest odelta el- 

 ler enklaste formen. Såsom hos de öfriga framkomma dess 

 blommor ganska tidigt om våren, och derföre får den namn 

 af Vårfrudagslök. Dess blomblad äro bredare och i syn- 

 nerhet mycket trubbigare än hos de andra; blomknippet är 

 enklare och derföre fåblommigare j stängeln stadigare. De gula 



