634. 



frön mogna icke fÖrr än mot midsommaren^ Rotblaclet är 

 i synnerhet bredare än svep-bladen, och detta hänvisar sär- 

 deles till en mycket större och mera odelad lök, stor un- 

 seJärligen som en Hasselnöt och derf öre iifven ofta kallad fÖr 

 Jordnöt. — Deremotäro de andra gnla arterna , i synnerhet 

 den under n. 4g4. gifna O. mininium mycket mera fin och 

 delt, särdeles hvad roten vidkommer till den grad alt den 

 tyckes bestå af korn och derföre äfven får namn af Kr åk- 

 lök (i jemförelse med kråkhafre, Polytriehum , o. d.) 



Löken af O. luteum är kanske afven, till sin födande e- 

 genskap , vårt lands bästa jordnöt, ehuru icke att jemföra 

 med sydligare länders rötter af samma namn. Den består nä- 

 stan blott af stärkelse {^Amylimi) och kan således väl ätas, se- 

 dan den blifvit riktigt kokad och befriad från spadet ell^ af- 

 koket, som är så pass vidrigt, att det åstadkommit kräkning. 

 Ännu bättre kan slärkelset nr den söndermalda och slammade 

 löken användas såsom annat mjöl. Huruvida det åter blir 

 lönande, att för dessa lökars skull låta söndergräfva ängs- och 

 betesmärker, kan lemnas derhän. Hela lökens smak är söt- 

 aktigt slemmig. Den kan nyttjas såsom Sallat. Man har 

 också lagt den pä heta och frätande såi\ Rötterna uppgräf- 

 vas begärligt af svinen. Sjelfva växten ätes också gerna af 

 Lastar och lår, mindre af getter och i synnerhet kor. På 

 dess tidiga blommor äro bien ganska begärliga. 



Den förekommer ymnigt uti vackrare löfträdslundar och 

 vid gärdar, särdeles på slättbygder uti tempererade Sverige, 

 frän Skåne till och med Bohuslän, Vestergöthlaud, Nerike 

 och Gestrikland ; yxv^n i nordligare orterna liksom i de ma- 

 graste delarna af Småland saknas den. — Uti sydligaste pro- 

 vincernas trägårdar förekommer en något afvikande form va^d. 

 mera delt lök (O. pratense^, men huruvida denna kommer 

 wtom trägårdarna ocli kan anses för riktigt vild, torde icke 

 vara alldeles bestämdt. 



Tab. är tecknad efter ett medelmlltigt stort vid Upsala ruxet 

 stSnd. 1. Blommande växten med b. bladets afskärning. 2. Densam- 

 mes Lok genomskuren, s§ att vid e. niiTarande stängelns och rotfi- 

 brernas ntpSng synes, vid b. den knopp sora nästa §r skall utsk'uta 

 samma delar, vid c. lökens könlga del. hvaraf nästa år bIo'.t de be- 

 läckande hinnorna bli öfriga. 3. ett fröhus -bärande knippe, hvilkets 

 blomblad blifvit hvita der de förut varit gula. 4. Fröhus, omoget. 

 5. Fröhus af sig sjelf öppnadt, med tvänne qvarsittande frö. 6. Frö', 

 &är$kildt. 7. detsamma iörslo.adt och 8. skuret på tvären. 



