635. 

 EUPHORBIA ExiGUA. 



Minsta Mjölkört. 



Kronskuldarne tvåhornafle. Fruhusen vid Iiörnen vår- 

 tiga. FrSn tvärtför skrynkliga. Blomknippet först 

 tregrenigt och serlan tvagrenigt. Svtpbladen upp- 

 till nästan lancettformige, vid basen eltöriga. Bla- 

 den jemnbreda, litet hvassa. 

 Linn. Spec. Pl. ed. Willden. 2. p. (joS. Wahicnb. Fl. S?. n.54i. 



Xli upli oi'bia eller MjölkörLsslägtet (sä kalladt derföre att 

 iriska örten, da den såras, ger en mjölklivit saft ilrån sig) har 

 i sednare åren blifvit helt annorlunda besknfvet än iinder 

 Linnés tid, och vi tro oss icke kunna undvika att något göra 

 reda derföre, ehuru vi icke tänka förändra det Linnasiska så- 

 som varande lör oss det tydligaste och begrij^ligaste. Delta 

 slägte har uti tropiska länderna bland de derstädes sä talri- 

 ka Plantas Tricoccaj mänga förvandla, som mycket upp- 

 lyst dess beskaffenhet. Genom deras nogare undersökning och 

 jemförelse med storblommigare arter af En p hor b ias- släe- 

 tet, har man funnit, i syimerhet efter Naturliga systemets 

 grundsatser, att det, som hos Linné kallas en enkel tvåkönad 

 blomma, kaii anses såsom en sammansatt blomning, uti hvil- 

 kens midt skulle finnas en enda bar honblomma på sitt lilla 

 skaft, och deromkring en stor mängd hannblommor, be- 

 stående hvardera af blott en enda ståndare med en flerdeld 

 blomkrona, merendels fin och liknande ett hårigt f jun. Ltom- 

 kring dessa hannblommor, som Linné ansåg för blott säx\ski]dta 

 ståndare i samma enkla blomma, sitter ett af de nyare så kalladt 

 Svepe, som är klockformigt och deladt uti 8 till lollikar, af 

 hvilka hvarannan är upprättslående och har på ändan en 

 sköldformig plätt, som Linné kallade blomblad, och som vi 

 kunde kalla blomsköldar eller kronsköldar. Ehuru vi visst 

 icke vilja neka, att den nu anförda nyare åsigt af dessa blom- 

 mor saknar grund i naturen, så äger dock det Linna»iska 

 sättet att se saken åtminstone för oss en sådan öfverträi- 

 fande tydlighet, att vi icke kunna skilja oss derifrån. 1 all- 

 mänhet kunna vi svårligen anföra annat än det, sr m blir tyd- 

 ligt enhgt vår nordiska natur, och måste ofta kinna i sitt 

 värde det, som fordrar kännedom af hela verldcns växter, 

 för att vinna nog begriplighet. 



Liksom vi måste lemna det nyare sättet att beskrilVa 

 blommans delar derhän, så hnna vi oss icke heller kunna in- 

 gå uti sättet att indela hela slägtet enligt all verldens månjja 

 hundrade arters beskaffenhet. Vi få nöja oss här som ofta 

 annorstädes med att i synnerhet hafva afseende på våra e<Jna 

 arter. Dessa skulle väl kunna indelas efter fröhusets yta^ 



