638. 



LEPIDIUM LATIFOLIUM. 



Bredbladig Ki-asse. Blttersaho. Salsa. 



Smäskidorne elliptiska, hela i spetsen och der försed- 

 da med framstående märke. Bladen äggformigt 

 lancetlike, odelta, midtpå sågade: de nedersta 

 skaftade. 



Linn. FJ. Svec. n. 671, (sativum)i Am.Ac.5. s. 127. Wahlenb, 

 Fl. Svec. n. 725. Hahneman. Apoth. Lex. a, p. 200. 



D. 



'e förändringar, som i sednare aren blifvit företagna med 

 Tetradynamisternas slägten och arter, liafva icke på något 

 säLt föi'£lyttat Imfvudarterna uti Krasseslägtet [^Lepidium]. De 

 slägtkänneniärkcn, som under n. 321. blifvit uppgifna, äro 

 således äiniu gällande, och vi fä blott i anledning af nyare 

 undersökningar tillägga, att uti Lepidii frön lillroten (ra- 

 die u 1 a) ligger vid p 1 a n s i d a n af hjertbl.idet , och att slag- 

 tet derigenom skiljes sä mycket mera fräu Ib e ris och T hl a- 

 spi, som hafva densamma vid kanten af hjertbladen, samt 

 alt detsamma kommer närmare till Coronopns, som annars 

 till skidans beskaflenliet är väl skiljd. Att systematiska cha- 

 racteren härigenom vunnit, är ingen tvifvel. 



Den här föreställda arten är så pass fÖrvandt med den 

 egentliga trägårdskrassen (L. sativum), att Linné uppgaf 

 det vara den sednare, som finnes vild vid Landskrona, ehu- 

 ru redan den förtjente Leche ganska riktigt upptagit L. la-~ 

 tifolium. Att dessa arter annars icke gerna kunna för- 

 blandas, blir äfven af det följande nog tydligt. Den Bred- 

 bladige krassen {L. latifoUum) är icke allenast ganska 

 bredbladig, utan äfven fullt ut den största i slägtet och i mån- 

 ga afseenden att jemföra med Pepparroten {^Armoracia). Den 

 har ungefärligen pä samma sätt en flerårig fingers tjock rot,. 

 men uppväxer till ännu större högd. Bladen äro ofta ti'efot 

 långa, alltid alldeles odekade oeh blott i kanten sågade. ■ Stjel- 

 ken är ofta famns hög och mycket grenig. Till följe af 

 denna växtens ansenliga storlek kan man icke i örtsamlingar 

 få in så stor del, att c5eraf riktigt begrepp om växten er- 

 bälles, och än mindre bar detta kunnat bli miijligt på närva- 

 rande lilla tabell. Oaktadt växtens storlek äro dock blom- 

 jnoi'na och fröskidorna af de mindre i slägtet. 



Man finner den till sådan mängd vid Landskrona att fäsl- 

 Mingsvallarnfv och murarna, i synnei'het mot landsidan, der- 

 af öfvertä.ckas. Längre in xiti Östersjön växer den vid Ve- 

 stervik, vid St. Skaftvik i Misterhults socken af Cabnare län 

 och lUom llusvalla vid Öland. Hnruvida den på dessa släl- 

 len kan med barlast blifvit hemförd, måste vi lemna der- 

 t-Un , ehuru den nu är si högst ymnig, att dess försvinnande 



