64o« 



hela Siberien och Ryssland. Hos oss finnes cl en vmnigt i 'öst" 

 ligare Sverige frän och med Skäne lill och med Uphiud, me- 

 l-a sällsynt längi-e norr ät till Medelpad. Mot vester blir deii 

 3iier och mer sällsam, sä att den förekommer endast pä kalk- 

 berg, som äro de för växterna i allmänhet mest gynnande 

 localer, och pä hvilka de derlöre i alla riktningar längst 

 fortgä : såsom i Jemtland kring Storsjön, i Dalarna vid Os- 

 mundsberget och Boda Capel, i Vermland vid Persbergsgrnf- 

 vor, i Yestergöthland pä Kinnekulle ; men ännu längre mot 

 Vesterhafvet saknas den alldeles, älVensom i hela England, 

 i Frankrikes och T^-sklands nordvcsLra eller tillgränsamle pro- 

 vinser o. s. v. Den öfverensslämmcr häruLiunan sä väl med 

 IMelampyrum nemorosit/n, som sednare pä vären sammaledes 

 pryder blott östligare Sveriges hmdar, och med flere andra, 

 att vi härntinnan icke behöfva frukta för en besynnerligare 

 tillfällighet, utan böra igenkänna en allmännare gällande na- 

 turlag. Af sädana iakttagelser lära vi att i Växfgeograllen 

 liksom i annan geografi di'aga icke allenast latUach- utan äf- 

 ven loJ2giiiid.'>-linier , som mj^cket iiogare anvisa climafet än 

 de Meteorologiska observationerna hittills kunnat göra det. 



Detta vore redan en nytta af densamma. Om vi här- 

 leda en annan förmän af dess fägring säsoni bidragande att un- 

 derhälla den liilighet eller det lefnadsnöje i naturen, som är 

 så nödvändigt och sä vida skiljt frän konstlade praktbeliof- 

 ver, sä är delta ölverenssfämniande med livad vi förut sn- 

 Jört. Vi se att de vingade honingssugare , sora mä bända 

 utgöra en närmare länk intill A^äxterna, alldeles söndertugga 

 dennes blommor för ntt lomma åt deras sötma. Att läxten också ar 

 en af de begärligare för siörre prnsälande djur i eynneihet hästar, som 

 i allmiinhet äro mest ^raiil.n.ca på bete och kanske älven fordra mera 

 orientalska växter, säpa de iakttagelser, som till sådant ändamål äro 

 anstälda. Det kan likväl icke blifva frls;a om en sidan växts odlan- 

 de, men väl om att befoidra dess växande gencsm hasse!sko;;eiis bättre 

 bibehållande än som ofta sker, hvarigenom Jiapar för vårbeie at hä'- 

 slarna kunde erhållss, som troligen i nå^on mån kunde bidrapa att 

 underliålla en tartarisk eller cossackisk hästrace , som åtmin- 

 stone <ör östra och öfra Sverige tyckes vara den naturligaste , äfven- 

 som den användbaraste till de mest vigtrga änd.Tmil. Denna växts är- 

 ter smaka tillika nåsot bitteraktigt och hafva fordom blifvit n3ttja- 

 de som ett värmnnde och renande medel. 



Tab. föreställer knappt öfreliälften af ett n-.edelmåtlijjt start stånd, 

 ritad vid Upsala. De öire alldeles outsla^na blommorna liaTva den 

 starkaste purpurfärgen , som synes utanpå seglet. Så snart vingarna 

 komma fram visa de sig mera violetta, och slutligen få de nedre för 

 Jänge utslagna och nästan vissnande blommorna en smutsig blåaktig 

 färg, icke olik den som O. tubcrosus merendels äger. Att dessa fär- 

 f;or icke pa tabellen kunnat giivas med all natnriig fnilkomlighet , er- 

 känner den lätt, som försökt att på papperet ö'verflylta bllröda blom- 

 mors färg. (Utomlands, förmodligen i för densamma mindre gynnan- 

 de climater, skall den förekomma med hvita blommor, hvartill vi ho» 

 oss icke sett något tecken, ehuru dess största fägring är som sagt snart 

 förgående). Derföre har också ett af de först om våren utslagna stån- 

 den blifvit taget tiill mönster, b. Fröbalja sittande pl sitt särskildta 

 skaft fästadt vid en del af det gemensamma skaftet, för att vJ9a rikt- 

 ningea. c. Frö med sin vidfästning. 



