G43. 

 APARGIA HispiDA. 



Skar2:)liåri^ Lcjonlaiid. 



Stängeln enblomniig, utan fjäll, och tillika med det 

 äggformiga blornfodret merendels straf hårig. Bla- 

 den också merendels täckta af gaffellikt delta skar- 

 pa hår, nästan aflånga, rundtaggade; tänderna 

 slutande med tillhårdningar. 



Linn. FJ. Sver. n. Ggi. (Leontodon li i s p i d n m ). S-!i2n:,ka 

 lies. s. ii5. Wahlenb. Fl- Svec. ii. 8G8. 



'et är sa mj-ckct niir.dre Ivlfvcl ikligt alt denna växl liör 

 lill aamma släyte med den förra, som den icke alltid lätt iir- 

 skiljes Iran densajniii/i. I sjmierliet kan mau bli villrådig, 

 om man lejnnar större och jnindre beklädnin^ eller ludden- 

 Let för mycken iipjmiärksamhet, ty densamma saknas ibland 

 bos denna och liniis deremot lili någon <lel lios åtn förra. 

 Säkrare skiljes denna arten dermed alt den nästan alldi^ig har 

 så lindelta och tuniui blad, är lill alla delar gröfre , frodiga- 

 re eller liksojn fetare och enklare. Dess blomstängel är all- 

 tid cnblominig och blommorn-a i sammanliang dermed alltid 

 större. Tillika äro blommorna mera rödakligt fäi-gade, fö- 

 rekomma endast litet fÖre och under höbärgningen, utan att 

 pä sådant sätt fortfara bortåt hösten såsom hos föregående. 

 De öppna sig tidigare om morgnarna, ofta kl. 4, liksom för 

 att bättre begagna den kortare årstiden för sin blomning. 



Närvarande art fordrar också ett vida mera mildradt 

 luftstreck samt kanske också på visst sätt mera fruktbar jord- 

 mån än den föregående. Man Ciujer den ymnigast på yngre 

 särdeles kalk-bildningar i Skåne, Vester- och Ostergöthland 

 »amt Södra delen af Nerike ; annars nästan blott uti sti-and- 

 provincer såsom från Skåne allt upp till Gölheborg, i Ble- 

 kingen och lillgränsande Småland , äfven vid Vellern nära 

 J-önköping. i)*::a intager egentligen torrare marker och är 

 der som mest utmärkt. På våtare ställen i svnnerhet i svd- 

 iigare orter blir den stund(jm alldeles beröfvad sin annars så 

 utmärkande sträfva hårighet och får alldeles glatt yta. Det 

 är kanske en amnärkningsvärd öfverensstämmelse mellan den- 

 na och föregående art, att båda blifva hårigare mot norden 

 eller höjden, likväl så, att hos oss och i de mesta länder 

 det håriga tillståndet är det vanligaste för denna, det glatta 

 för den föregående. På Donauflodens låga holmar eller så 

 kallade A u e r finnes en så högst egen glatt form , att man ej 

 tviflat den vara en särskild art och såsom sådan har dem 

 blifvit antagen under namn af ^. Jiasiilis , och äfven af Lin- 

 »G införd i Systemet och Species. Huruvida denna växt kan 

 ▼ara skild frän vår glatta artförändnng af A. hispida, är yäl 



