REIDAR GORDING. M.-N. Kl. 



gane dannes av de sekundære ganefremspring, som i midten av 2den em- 

 bryonalmaaned optraer paa indsiden av overkjævefremspringet. I beg3^ndelsen 

 av 3dje embryonalmaaned skyter disse fremspring sig indover mot midtlinjen. 

 De forenes her med hverandre indbyrdes og med næseskillevæggen (pande- 

 næsefremspringet). Herved fremkommer den definitive næsehule, som 

 bestaar av den primære næsehule og en stor del av den primære mundhule. 



Næsevæggens furer og conchae anlægges tidlig i foetallivet. Allerede 

 i 5te og 6te uke trænger næsehulens epithel sig ind i det underliggende 

 mesenchym og danner dype furer. Herigjennem deles sidevæggen i felter, 

 »stehen gebliebene Teile der Nasenwandung« (Schönemann 190O1 som 

 repræsenterer de vordende næsemuslinger. Av disse kan concha inf. 

 (maxilloturbinale) allerede paavises inden gjennembruddet av den primære 

 choane. Ethmoidalmuslingene, concha med. og sup., viser sig litt senere 

 i slutten av 6te uke. Agger nasi dannes derimot forst i det sene embr3'onal- 

 stadium. Av næsemuslingene anlægges ifølge Peter (1902) og Glas (1904) 

 concha inf. og proc. uncinat. (maxilloturbinale og nasoturbinale) i den laterale 

 næsevæg. Ethmoturbinalerne, »conchae mediales«, anlægges derimot medialt, 

 men forskyves i et tidlig utviklingsstadium først over til næsehulens tak og 

 derfra til den laterale næsevæg, hvor alle muslingedannelser tilsidst lokaliseres. 



Den ethmoidale næsevæg bestaar i den første embryonalperiode kun 

 av to conchae. Den nedre repræsenterer den senere concha med. Den 

 ovenfor liggende muslingedannelse er av Zuckerkandl (1892) betegnet 

 som den »primære øvre næsemusling«, og furen mellem dem som »fissura 

 ethmoidalis«. Dette forhold, at ethmoidalavsnittet kun bestaar av en fure 

 og to muslinger, er det enkleste. Under det senere embrN'onalstadium og 

 i de første leveaar kan imidlertid næsevæggens anatomiske opbygning arte 

 sig adskillig mere komplicert. Det er særlig Zuckerkandl og Killian, 

 som i høi grad har øket vort kjendskap til den videre utvikling av 

 ethmoidalavsnittets furer og muslingedannelser. Zuckerkandl, som har 

 omtalt disse forhold i flere av sine arbeider, har bl. a. undersøkt 165 næse- 

 halvdeler, hvorav de 68 skrev sig fra embryoner og de 97 fra nyfødte og 

 ældre barn. Hos 16 av embryonerne (længde 27 — 74 mm.) fand Zucker- 

 kandl ethmoidalavsnittet avdelt i to muslinger. Hos de fleste fostre, 

 86%, fra 4de til 8de maaned, optraadte imidlertid paa den primære øvre 

 concha, parallelt med benets nedre rand, en ny fure. Muslingebenet deles 

 herved i to avsnit, hvorav det øverste og relativt brede parti blir den 

 definitive øvre ethmoidalmusling, og det nederste, småle parti den midtre 

 ethmoidalmusling. Paa ethmoidalbenets flate kunde altsaa i de fleste tilfælde 

 ialfald hos ældre embryoner paavises tre muslinger, som av Zuckerkandl 

 er kaldt »concha ethmoidalis inferior, media og superior«, adskilt fra hver- 



