1914- No. I. DEN LATERALE NÆSEVÆGS ETHMOIDALAVSNIT. I7 



kan de beskrive et mere vinklet forlop, uten at dette kan tillægges videre 

 betydning. De tre overste av Killian's furer er meget varierende i sin 

 forekomst, ofte overfladiske og kan ikke sjelden helt mangle. Disse sulci 

 maa ikke opfattes som »hovedfurer«, men som »Nebenfurchen« av lignende 

 art som de accessoriske sulci, Killian har beskrevet (kfr. s. ii). 



Med hensyn til næsemuslingene hævder Peter den opfatning, at der 

 kun findes t o sande ethmoturbinaler i den menneskelige næse. De to 

 ethmoturbinaler anlægges »septalt« og trænges senere over paa den la- 

 terale side. Den saakaldte 3dje ethmoidalmusling er utviklingsmæssig seet 

 uten betydning. Der dannes nemlig, som allerede antydet, mellem begge 

 ethmoidalfurer og specielt mellem den evre og næsehulens tak »bifurer«, 

 som deler ethmoturbinalerne i »bimuslinger«. Disse kan enten som Zucker- 

 kandl's »midtre ethmoidalmusling« skjules i d3^pet av furerne, eller de kan 

 ligge frit i dagen. Efter Peter stiller forholdet sig for næsemuslingenes 

 vedkommende saaledes: 



I. Tre muslinger: 



nedre musling = maxilloturb., 

 midtre musling = ethmoturb. I og 

 øvre musling = ethmoturb. II. 



II. Fire muslinger 



fremkommer derved, at enten ethmoturb. I eller ethmoturb. II deles i 

 en nedre og en øvre del. 



Som for omtalt, hviler vort nuværende kjendskap til ethmoidalavsnit- 

 tets morfologi først og fremst paa Zuckerkandl's og Killla.n's ovenfor 

 omtalte arbeider. Anderledes stiller forholdet sig, naar det gjælder de 

 enkelte bihulers utvikhng og størrelsesforhold. Paa dette omraade har 

 ogsaa andere forfattere ydet vegtige indlæg. Det vil derfor falde naturlig 

 at gjennemgaa bihulerne hver for sig. 



Frontalhulen. 



De fleste anatomiske læreboker og specialarbeider over næsekavitetens 

 .pneumatiske adnexa omtaler sinus frontalis som en kavitet, som utvikles 

 fra den forreste del av meat. med. uavhængig av de bakenfor liggende 

 ethmoidalceller. Zuckerkandl, hvis opfatning av dette spørsmaal har været 

 tillagt stor betydning, karakteriserer saaledes i sin »Anatomie der Nasen- 

 höhle« (1893) frontalhulens fremtrængen som »eine in das Stirnbein ein- 

 dringende Ausstülpung der Nasenschleimhaut. Die Stirnbeinhöhle dürfte 

 sich nicht in anderer Weise entwickeln als die Höhlen im Oberkiefer- und 

 Vid.-Selsk. Skrifter. L M.-N. Kl. 1914. No. i. 2 



