I9I4' No. I. DEN LATERALE NÆSEVÆGS ETHMOIDALAVSNIT. 239 



Cell. asc. post, kan av og til strække sig saa langt bakover, at dens 

 ostium blir liggende i samme frontalplan som ost. max. Naar man be- 

 tragter f. eks. præp. XII (s. 206), hvor cellens aapning endog ligger baken- 

 for maxlUærostiet, sees kaviteten att være skutt saa langt baktil, at det 

 skulde S3'nes urimelig at opfatte den som en cell. asc. Det fremgaar 

 imidlertid av frontalsnittene, at det er fra ram. ase, dette hulrum utgaar. 

 Forholdet er for saa vidt av interesse, at der ogsaa hos det voksne 

 individ forekommer kaviteter, som strækker sig langt bakover mellem bulla 

 ethm. og lam. cribr. eller mellem bulla ethm. og concha med. Hvorvidt 

 disse celler skriver sig fra ram. asc. og altsaa bor opfattes som forreste 

 ethmoidalceller, eller de stammer fra recess, sup. og følgelig bør opfattes 

 som mindre ethmoidalceller, kan ofte være umulig at avgjøre. Paa de præ- 

 parater, som her er undersekt, viser det sig, at de hulrum, som efter sin 

 beliggenhet at dømme nærmest skulde svare til de omtalte celler hos det 

 voksne individ, altid stammer fra ram. asc. 



Cellernes størrelse maaler i det iste leveaar en længde av iVo — 6 mm., 

 gjennemsnitlig ca. 4 mm., en høide av 2 — 8 mm., gjennemsnitlig ca. 4 mm., 

 og en bredde av i ^o — 4 nim., gjennemsnitlig ca. 2 mm. I det 2det leve- 

 aar er længden 2 — 9 mm., gjennemsnitlig ca. 5 mm., beiden 4 — 10 mm., 

 gjennemsnitlig ca. 6 mm., og bredden 1 — 5 mm., gjennemsnitlig ca. 3 mm. 

 Sammenlignet med de størrelsesforhold, som Ô.nodi har angit for de »forreste« 

 ethmoidalceller, er de her anførte tal for det iste leveaars vedkommefide 

 relativt smaa, mens de for det 2det leveaars vedkommende stemmer godt 

 overens med det resultat, Onodi er kommet til. 



Paa de fleste næsehalvdeler har en av recessens større hulrum allerede 

 i det iste leveaar trængt sig opover mot pandebenets spongiosa for at 

 markere den vordende frontalhule. 



Det er allerede under indledningen omtalt, at pandehulen ifolge Killian 

 kan utvikles paa to maater, enten efter den »direkte« eller efter den »in- 

 direkte« modus. 



Paa tre av de præparater, som her er undersøkt, synes recess, asc. I 

 at være under fremrykning mot frontalbenet (præp. VII, s. 121, præp. X, 

 s. 174 og præp. XII, s. 205). Pandehulens fremtrængen skulde altsaa være 

 foregaat efter den »direkte« modus. For de nævnte tre præparaters ved- 

 kommende utmunder kaviteten foran hiatus. 



Paa seks næsehalvdeler (præp. II, s. 58, præp. III, s, 74, præp. V, s. 91, 

 præp. IX, s. 160, præp. XI, sid. 188 og præp. XIII, s. 221) er celledelingen 

 saavidt langt fremskredet, at pandehulen sandsynligvis vilde ha trængt sig 

 frem fra en av frontalcellerne og altsaa være utviklet efter den »indirekte« 

 modus. Paa disse præparater er cellernes ostier beliggende dels ovenfor 



