OVE DAHL. M.-N. Kl. 



denne reise skal han ha opdaget som ny for Norge Poa sudelica Haenke og 

 Aspidimn uwntaniuii. 



I 1837 foretok den svenske botaniker J. Angstrom fra Trondhjem av 

 en reise gjennem Nordland og mellemste svenske Lappmarken. I Norge 

 botaniserte han særlig paa Lystten i Fosen, paa »Rømerfjeld«, ved Brønnøy 

 og i Saltdalen. I sine »Anteckningar« (Botan. notiser 1839, s. 91) beretter 

 han, at han paa øene omkring Brønnøsund, der er utsat for havvindene, 

 og hvor der var en fjeldartet natur, observerte følgende planter : Saxi- 

 fraga aizoides, Cochlearia dauica (= officinalis?), Salix herbacea, Poten- 

 tilla Anserina, Urtica urens, Montia fontana, Carex limosa, Eriophorum 

 vaginatum, Calliina vidgaris, Empetrum, Tricntalis, Vaccininm uliginosum, 

 Pingnicitla vulgaris (sea p. piibcsc), Saxi fragå oppositifolia, Prunella, Ra- 

 nunculus repens, Lotus cotniculatus, Galium palustre, Erigeron uniflorus 

 (= borealis), Carex cespitosa f= Goodcnoughii), Orchis augustifolius. O. 

 maculatus og Silène acaulis. 



Fra Tilremshatten i Brønnoy anføres: Asperula odorata, Origanum 

 vulgare, Linaria vulgaris, Polygala vulgare, Geraniuin Robertiarmni, Silène 

 rupestris og Geum urbanum. 



I presten S. Chr. Sommerfelts herbarium, der opbevares paa uni- 

 versitetets botaniske museum, findes fra Brønnøy Orchis masculus og Po- 

 lygala vulgare. 



I presten I. A. Heltzens manuskripter til Helgelands flora (smlgn. I 

 s. 2 flg.) forekommer kun et par planteangivelser fra Brønnøy. Saaledes 

 anføres i »Forsøg til Helgelands Flora« III (1829), at der paa Tilrumfjeld 

 skal vokse en mængde av Hypericum perforatum, og i IV (1833) sier han, 

 at Iris Pseudacorus blev ham bragt fra Brønnøy, hvor den skal vokse i 

 nærheten av klokkerboligen i en sumpig eng ^. 



Hverken M. N. Blytts undersekelser 1841 eller A. Blytts 1871 i 

 Helgeland berørte de nævnte fem sydligste herreder. Av stor interesse 

 blev derfor J. M. Normans undersøkeiser i disse i botanisk henseende 

 næsten ukjendte trakter særlig i aarene 1880 og 1882. Hans plantefund 

 paa disse reiser, som særlig foretoges om forsommeren, er offentliggjort i 

 hans avhandling »Yderligere Bidrag til Kundskaben om Karplanternes Ud- 

 bredning i det nordenfjeldske Norge søndenfor Polarkredsen« (Archiv f. 

 Mathem. og Naturv., b. 8, 1883). I det første av de nævnte aar botani- 



1 Samme angivelse anføres ogsaa i hans Nomenclator (1842). Om Hypericum heter 

 det her, at Tilrum-Hatten er bekjendt av sin mængde Pericum, men om det er H. 

 hirsuium eller H. perjoratuni ved. han ei. I hans „Forsøg til en medicinsk og 

 oeconomisk Beskrivelse over nogle Helgelands Planter" heter det: „Efter andres Vid- 

 nesbyrd skal H. perforatum voxe paa den paa Blomster meget rige Tilrums Hat eller 

 Tilrums Fjeldet i Brønø-Sogn.' 



