8 OVE DAHL. M.-N. Kl. 



høie busker paa mere sydlig side op til 470 m. og enkeltvis 0.2 m heie 

 til 477 m. o. h. samt 133 m. over trægrænsen. Furuen er her ved en høide 

 av 160 m. o. h. hyppigere end lavere nede. De øverste oprette mere end 

 mandshøie, men spæde birketrær forekommer paa østsiden ved en høide 

 av 350 m. o. h., men som ved grunden nedliggende større busker op til 

 422 m. o. h. og som til jorden pressede busker op til 574 m. o. h. 



I de lavere partier er tildels en lyngartet vegetation fremherskende 

 med Myrtillus nigra, M. ultginosa, Calluna vulgaris, Empetrum, beklæ- 

 dende store strækninger indtil 224 m. o. h. I granskogene er i de lavere 

 trakter Pteridium aqiiilinum dominerende. Fjeldsidene er tildels myrlændte 

 og flere myrplanter er strøkvis dominerende og hyppigere opad liene (til 

 ca. 460 m.) end lavere nede, saaledes: Blechnum Spicant, Molinia coerulca, 

 Scirpiis cespitosus, Eriophornm angustifolium, Cariccs (som C. pauciflora, 

 C. cancscens, C. stellulata, C. Goodenoiighii) og Narthecium ossifragiwi. 

 Av vegetationen ellers opad liene til over trægrænsen skal efter Norman 

 nævnes: Phegopteris polypodioidcs, Ph. Dryopieris, Aspidimn Filix mas, 

 A. spinidosiiui, Athyriiiui alpestre, Cystopteris fragilis, Crypto gramma crispa, 

 Eqiusetum silvaticnm, Lycopodium Selago, L. alpimim (de sidste og Crypto- 

 gramma hyppigst over trægrænsen), Jimiperiis communis, Anthoxanthum 

 odoratum, Agrostis vulgaris, Aira cespitosa, A. alpina (over trægrænsen), 

 A. flexuosa, Melica nutans, Nardus stricta, Carices (foruten de ovennævnte 

 især C. pallcscens, C. flava samt særlig høiere oppe til over trægrænsen C. 

 vaginata og over denne C. Pcrsoonii (= brunescens) og C. rigida), Luzula 

 pilosa, JuncHS lamprocarpus, J. alpinus, J. fdiformis, J. trifidus (over træ- 

 grænsen), Orchis niaculatus, Gymnadenia albida, Salix glauca, S. lapponum, 

 S. Iierbacca, Oxyria digyna, Melandrium silvestre, Silenc acanlis (over træ- 

 grænsen), Stellaria nemorum, Drosera longifolia, D. rotnndifolia, Rliodiola 

 rosea, Saxi/raga stellaris, Ranunculus accr, Aconitum septentrionale , Rubus 

 Chamaemorus, R. saxatilis, R. idacus, Sorbus Aucuparia (i trægrænsen 

 endnu som mandshoit træ, 350 m. o. h.), Prunus Padus (406 m. o. h., 64 m. 

 over trægrænsen somo.ôm. hoi, steril busk), Alclicmilla vulgaris, A. alpina 

 (over trægrænsen), Lotus corniculatus , Geranium silvaticum (især øverst i 

 liene). Epilobium angustifolium (især oppe i liene), E. montanum. Viola 

 palustris, V. biflora, Angelica silvestris, A. Arcliangelica, Andromeda liyp- 

 noides, Arctostaphylos alpina (de to sidste over trægrænsen), Diapensia 

 og Azalea (likesaa), Trientalis europaea, Veronica alpina, Mclampyrnm pra- 

 tense, M. silvaticum, Bartsia alpina, Pinguicula vulgaris, Linnea borcalis, 

 Succisa pratensis, Solidago Virga aurea (i mængde oppe i liene), Gnaplia- 

 lium norvegicum, Antennaria dioica, Saussurea alpina. Crépis paludosa. 



