1914- No. 4. BOTANISKE UNDERSØKELSER 1 HELGELAND. II. 23 



456 m., saaes blandt den sparsomme, ellers temmelig trivielle vegetation: 

 Carcx pcdata, C. rupestris, Dryas octopctala, Astragalus oroboides, Vicia 

 Cracca, Lotus coniiculatus, Autliyllis Yulncræiia. 



Stor fjeldet har ogsaa mot nord næsten lodrette st3Ttninger mot 

 Storvandet og Fjeldvandet (20 m. o. h.). Medens Hongsfjeld har enkelte 

 strok av glimmerskifer, kalk og serpentin, dannes StorÇeldet av gneis og 

 er over skoggrænsen næsten ganske snaut eller har en meget sparsom og 

 triviel flora til den høieste av de topper (805 m.), hvori dette vidtstrakte 

 Qeldparti er delt. Av planter, der foretrækker kalkgrund, saaes i en revne 

 nogle smaa tuer av Asplenum viridc og under fjeldet et paf individer av 

 Gynuiadcnia albida. 



Fjeldvandet er ved en meget smal strøm forbundet med det sydvest 

 derfor liggende Eidvand (2.0 km.-, 14 m. o. h.), og fra dette fører en kort elv 

 ut i Harangsfjorden. Harangstjeldet falder ogsaa meget stellt av mot Fjeld- 

 vandet og Eidvandet. I dets bratte lier mot disse vand saaes flere almetrær. 

 \'ed Eidvand ets nordøstside saaes flere interessante Hieracia, som H. 

 Schmidtii v. superbiim. 



Harangsfjorden adskilles mot syd ved Skotneshalvøen fra Skotnesfjor- 

 den, en arm av Bindalsfjorden (se ovenfor). I bunden av denne fjord fore- 

 toges en ekskursion i de bratte skogklædte lier mellem Skotnes og Hesi- 

 mark. Underlaget er her delvis glimmerskifer med enkelte kalkstrok, og 

 vegetationen var her paa sine steder overmaade frodig. Av vegetationen 

 skal nævnes : Aspidiuni Brauuii, Epipactis atrorubens, Listera ovata, Alliion 

 oleraccum, Moehringia trinenna, Adaca spicata, Erysimiun hieraciifoliwn, 

 Arabis hirsuta, Turritis glabra, Sorbus fennica, Viola mirabilis, Gerauium 

 Roberiiaman, Lathyms vermis, Daphne Mezerenm, Erigcron acer og Aspe- 

 rula odorata — som vanlig sammen med endel almetrær. 



Indenfor Harangsvaagen botaniserte jeg i liene op for gaarden Har- 

 angen, hvorfra jeg over Grønlifjeld (kartets Dalefjeld, 552*m.) fra nord- 

 vest gik op til det høieste parti av Harangs fjeldet (786m.). 



I birkeliene ovenfor Harangen er der endel hasselbusker og almetrær 

 m,ed endel av de fra Skotnesliene anførte planter (f. eks. Aspidium Brau- 

 uii, Lathyrus vermis, Viola mirabilis, Hypericum hirsutum, Aspcrula odo- 

 rata samt paa kalk Orchis masculus). Særlig rik er de øverste partier 

 under Grønlifjeld (= Dalefjeld) ovenfor Grønlivand (286 m. o. h.). Her er 

 der nemlig store kalkfelter, der delvis ganske dækkes av et teppe av Dryas. 

 Sammen med denne saaes: Equisetum variegatum, Asplemim viride, IVood- 

 sia alpina, Cystopteris montana, Triticuin violaccum, Hierochloa odorata, 

 Carex rupestris, C. pedata, Salix reticulata, Arabis hirsuta, Draba incaua, 



