1914- No. 4- BOTANISKE UNDERSøKELSER I HELGELAND. IL 39 



komme Diyas og da rimeligvis ogsaa endel av de for streket Forvik — 

 Vevelstad nævnte planter. 



Videre undersøkeiser av fastlandet i Tjøtta herred kom jeg ikke til at 

 foreta; om undersøkeiser paa øene i dette herred er talt i I. 



Vik herred. 



Herredet utgjør en kyststrækning, der mot syd støter til Bindalen, 

 mot øst til Velfjorden, mot nord til Brønnøy. Dets største længde fra nord 

 mot syd er ca. 22 km. og bredden fra øst mot vest 50 km.^. Av dets 

 areal 232.5 km.^ er 16.3 km.- øer. Ved Ursfjorden deles fastlandet i to 

 deler, en større halvø mellem fjorden og havet og en mindre, høitliggende 

 landstrækning paa fjordens østside paa grænsen mot Velfjorden. 



Det geologiske underlag er for største delen yngre gneis eller hav- 

 avleiringer. Av granit dannes et par høiere fjeldpartier, særlig Kjøsvik- 

 fjeldet mot Ursfjorden og Lysingen nordligst i herredet. Spredt forekom- 

 mer fleresteds større eller mindre kalkpartier, særlig under aasene nær 

 kirkebygden, inderst i Ursfjorden og i grænsestrøkene mot Velfjorden. 



Jordsmonnet dannes av 1er, sand og skjælsand samt meget dyrk- 

 bart myrland, og herredet ansees for et av de bedste landbruksdistrikter i 

 amtet. Det meste opdyrkede land ligger langs fastlandets vestside samt i 

 de indre trakter mot Velfjorden. Iflg. Helland utgjør aker og eng 9.2 km.-, 

 skog 20.0 km. 2, og resten (203.3 km.-) dannes av utmark og snaufjeld. 

 Korn dyrkes indtil i mil fra havet og undertiden litt mere end tilstrækkelig 

 til eget bruk. 



Sko gen dannes mest av birk. Særlig paa fjeldskraaningene inde i Urs- 

 fjorden samt langs vandene vest for denne paa grænsen mot Velfjorden 

 (Hongsetbygden) er der litt naaleskog, væsentlig av gran. 



I botanisk henseende er omtrent ikke undersøkt de omtalte granit- 

 partier. Ellers er herredet forholdsvis godt undersøkt baade av Norman 

 og mig. 



Sydligst ligger herredets største Kval øen (9.6 km.-) ved indløpet 

 til BindalsQorden og adskilt fra fastlandet ved Vennesund. Særlig paa øst- 

 siden er der nogle gaarder og litt opdyrket land, ellers er der store myr- 

 strækninger og fjeldpartier, hvorav Kvalø fjeldet naar op til 309 m. Det 

 geologiske underlag er omtrent over hele øen gneis og floraen oppe paa 

 Kvaløfjeldet viste sig at være yterst triviel, myr- eller lyngvegetation eller 

 nøkne partier oppe paa fjeldet, litt birke- og naaleskog i liene. Oppe paa 

 fjeldet saaes dog Viscaria alpiiia og i et litet vand Isoetes sp. og Spar- 

 ganium (affine'}). 



