\ 



54 .OVE DAHL. M.-N. Kl. 



Ved beboede steder: almindelige iikrudsplanter som Poa triviaHs, P. 

 annua, Urtica dioica, Polygonwn aviculare, ClienopodiMin album, StcUaria 

 media, Thlaspi arvense, Capsclla Bursa pastoris, Ranunculus repens, Plan- 

 tago major, Matricaria inodora, Carduus crispus, Cirsium lanccolatuiu (ved 

 veikanter). 



Særskilt skal nævnes, at der paa stranden ved Tautra fandtes et par 

 eksemplarer av Veronica hedcrifolia sammen med Stellaria media og Thlaspi 

 arvense. 



Den omtalte flora fortsætter mere eller mindre rikholdig paa skifer- 

 kalkgrand eller myrer nordover mot Salhus. Ved veien mellem Salhus og 

 Mossem fandtes blandt andre Salices (Salix lapponuni, S. aurita, S. nigri- 

 cans) ogsaa Salix myrsinites (eller .S. myrsinites X nigricans). Ved veien 

 mellem Mossem og Tilrem vokser der litt hassel blandt birk, vidje og or. 



I det nærliggende Tilremsvand vokser Iris Pseudacorus (allerede 

 anført herfra av Heltzen, se s. 2 ovenf.) i mængde. 



Fra strandklippene ved Tilrem markedsplads paa skifer eller kalk skal 

 anføres: Arenaria serpyllifolia. Arabis Inrsuta, Anthyllis, Linum, J^eronica 

 fruticans og Erigeron borealis samt henimot Tilremsvandet sammen med 

 den førstnævnte Stenophragma Thaliajmm og Draba verna. 



Fra flåten ved Tilrem skal kun anføres : Erysimum cheiranthoidcs 

 (i en ak er), Hieracium Pilosella var., H. cochleatuni, Cirsium palustre og 

 C. lanceolatum foruten almindelige eng-, myr- og ugræsplanter. 



Av særlig interesse er vegetationen under Tilremshatten og Mos- 

 aksla. Den første av disse er en forholdsvis lav og jevnt skraanende 

 aasryg (325 m.), skog- og kratbevokset til toppen, Mosaksla derimot er et 

 helt fjeldparti, der har steile skrenter særlig mot vest og syd, naar med 

 sin højeste top op til 522 m., er oventil træløs og der væsentlig torv- 

 dækket. Det geologiske underlag er glimmerskifer med kalkstrøk i skren- 

 tene. Imellem de nævnte fjeld ligger Tilremsdalen. Tilremshatten er alle- 

 rede fra gammel tid kjendt for sin planterikdom (se s. 2 ovfr.). 



Fra urene og liene under begge fjeld skal av trær og busker nævnes: 

 birk, der i liene til ca. 100 m. o. h. danner tildels vakker skog, older, vidje- 

 arter {S. pentandra, S. caprea, S. nigricans, S. glauca i lavlandet), asp, heg, 

 rogn, aim og hassel, begge disse i mængde, især i sydliene, under begge 

 fjeld (130 — 170 m. o. h.) samt korsved og ribs. Sammen med rogn og has- 

 sel fandtes høit oppe under Mosaksla i en ur, hvorover der oftere gaar 

 skred, et over uren utbredt lavt kraf av lind, der ei er fundet sikkert vildt- 

 voksende længer nord end Søndmøre. 



Fra urene og liene i selskap med de nævnte trær og busker skal 

 nævnes : Polypodium vulgare, Phegopteris polypodioides, Ph. Dryopteris, 



