1914- No. 4. BOTANISKE UNDERSØKELSER I HELGELAND. II. 57 



ellers en vegetation, der ganske stemmer med lignende lokaliteter under 

 det ret over liggende Somnesfjeld i \'ik (BlccJumm, Narthcciiim, Cariccs), 

 dog Uten omtrent alle der forekommende boréale planter (se s. 43 flg. ovfr.). 

 Floraen paa de lerede strandbredder ved Trælnes og Nordstrømmen 

 stemmer ogsaa ganske med den fra Sømnes og Sørstremmen anførte 

 (Atropis niaritijiia, Agrostis stolotrifera, Carex niafttiina, C. salina, Scirpus 

 HiiigJiimis, Triglochin iiiaritiina, Saliconiia, Spergularia salina, Gentiana 

 aiirca, G. Aniarclla, Plaiitago maritima, Glaiix, Aster Tripolaim, smlgn. 

 s. 46 ovfr.). 



Vega herred. 



Herredet bestaar kun av øer. Den største av disse, selve øen Vega, 

 er 1 16.4 km.-, fra nord mot S3'd 13.5 km. lang og fra øst mot vest 11 km. 

 paa det bredeste. Paa nord- og sydsiden er der endel mindre bugter. I 

 den sydvestlige del av øen er der en temmelig høi fjeldstrækning, der er 

 skarpt avgrænsetmot fladandet. Høiest er fjeldrækken mellem gaardene Floa 

 og Næpsundet. Her har man fra øst av Floakslen 257 m., \'ikatinden 

 (658 m ) og forbundet med disse ved en skarp av kløfter avbrutt ryg 

 Trold tin den (797 m., øens høieste punkt). Skrentene av disse er 

 meget steile, tildels lodrette klippevægger, eller dækket av ur. Nord for 

 dette fjeldparti gaar der ind en botndal forbi gaarden Moen ind til Ok- 

 vandet, der ved et høidedrag skilles fra gaarden Vegdalen paa vestsiden. 

 Nord for botndalen ligger fjeldpartiet Gulsvaagfj eldet, hvis høieste top 

 er 732 m. Dettes vestside fra Vegdalen til Sundsvoll er en steil fjeldvæg 

 med ur, medens de øvrige sider er forholdsvis jevne og klædt med mos 

 og lyng. 



I den s3'døstlige del av øen er der en forholdsvis lav fjeldstrækning 

 mellem gaardene Kjul og Hestviken (høidepunktet Kjulsveten 274 m.). 

 Ellers findes der omkring i det nogenlunde jevne lavland endel lavere 

 aaser. 



Det vestlige høiland dannes av granit, medens det øvrige tilhorer glim- 

 merskifer-marmorformationen. 



Jordsmonnet er dels myr, dels sand. Myrstrækninger optar største- 

 delen av flatlandet. Saaledes er der et omtrent sammenhængende m3'rland 

 fra den omtalte botndal ved Moen over mot Rørøen og Gladstad preste- 

 gaard og ellers spredt mellem knausene smalere myrstrækninger. Sand- 

 moer findes navnlig paa øens sydparti ved Eidem, Vika og Floa, især ved 

 de sidstnævnte gaarder, hvor der har dannet sig flyvesandspartier. 



Spredt findes der endel smaavand (størst Floavand 0.8 km.-). 



