OVE DAHL. M.-N. Kl. 



Kragerø til Stavanger. De fleste gjenfindes i Smaalenene og Sydsverige, 

 men mangle ved Christiania. 



Disse Elementer i vor Flora optræde intetsteds ublandede. Vege- 

 tationen er overalt sammensat af Arter, som tilhøre to eller flere Elementer. 

 Men hvert af dem optræder paa sine Steder med saa talrige Arter og 

 Individer, at det paatr3'kker Vegetationen en bestemt Charakter. Saaledes 

 er den arktiske Flora mest ublandet paa hine løse Skifere, hvor Dryas- 

 formationen hersker. Den subarktiske Flora har størst Udbredelse, og 

 mange af dens Arter ere almindelige over hele Landet. Men den frem- 

 træder mest charakteristisk i de fugtige subalpine Skovlier og i Fjeldlierne. 

 Den boréale Flora optræder i sin mest typiske Skikkelse i de ovenfor be- 

 skrevne løvskovklædte Urer; men de fleste boréale Arter findes ogsaa paa 

 tørre Kalk- og .Skiferberge, selv i de laveste siluriske Egne ved Christiania- 

 og Skiensfjorden, hvor de voxe i Selskab med den subboreale Flora, som 

 har sit Centrum i disse Egne. Den atlantiske Flora optræder renest i de 

 ydre Kystegne i Bergens Stift i fugtige Krat og paa Lyngmarkerne. Den 

 subatlantiske voxer blandet med Arter af de øvrige Elementer i de laveste 

 sydligste Kystegne i Christianssands Stift. 



En nærmere forklaring angaaende disse sine plantegrupper gir Blytt 

 senere i avhandlingen. 



Her heter det saaledes s. 69: »Vore Fjeld- og Skovliers Vege- 

 tation tilhører et andet af vor Floras Elementer, det subarktiske. Man 

 finder i disse Lier en charakteristisk Planteformation, dannet af Aconitum 

 septentrionale, Ranunculus aconitifolius, Mulgedium alpinum, Cirsium 

 heterophyllimi, Hieracium prenanthoides, Archangclica officinalis, Angelica 

 silvestris, Milium cjfusum, Calamagrostis Pseudophragmitcs, Gnaphalium 

 Norvegicum, Melandrium silvestrc og en hel Del andre Arter, som for 

 Størstedelen ere almindelig udbredte over hele Landet (om end enkelte 

 mangle i de laveste sydligste Egne). Disse Arter elske for Størstedelen 

 fugtige Steder, De voxe i vore Barskoves fugtige, skyggefulde Bække- 

 dale, de smykke vore Birke- og Vidielier med et livligt Grønt fugtede af 

 Smeltevandet fra Fjeldenes evige Snemasser.« 



Han uttaler videre, at »det er sandsynligt, at den subarktiske Flora 

 indvandrede efter den arktiske, at ialfald en stor Del av den kom under 

 fugtige Tider og at de dybere Torvlag i mange høiere liggende M3're 

 skrive sig fra disse fjerne Dage«. 



Videre angaaende denne gruppe uttaler han sig saavel i den frem- 

 stilling^ han har git av sin teori i Tidsskr. f. populære Fremstillinger af 



1 Theori om Indvandringen af Norges Flora under vexlende tørre og fugtige Tider; ogsaa 

 ordret avtrykt i Naturen (mai— juni 1881, Kristiania). 



