12 OVE DAHL, M.-N. Kl. 



man auf solchem Schutt sogar einen Wald von Ulmen und einen Wald 

 Vogelkirschen [Prunus avium), die einzigsten Beispiele derartiger Wälder, 

 die in Norwegen bekannt sind. 



Diese Flora ist auf der Karte als die boréale bezeichnet.« 



Dette citat bedes sammenlignet med det av Andersson anførte fra 

 Engl. Jahrb. XVII, 1893 s. 10, hvor Blytt leverer et skematisk profil av 

 de norske torvmyrer og efter at ha omtalt det ovenfor (s. 18) anførte lag 

 av arktisk, subglacial, subarktisk og infraboreal torv fortsætter saaledes: 



»Das Klima wurde abermals trockner. Wieder bildete sich auf vielen 

 mit Wald bewachsenen Mooren eine Wurzelschicht, die boréale. In 

 dieser Schicht finden sich die ersten Zeugnisse für ein mildes Klima. Das 

 Klima war wahrscheinlich noch wärmer als in unseren Tagen. Corylus 

 Avellana war häufiger als jetzt, ebenso die Eiche. Aus dieser Zeit haben 

 wir auch Reste von Fi'axinus excelsior, wahrscheinlich auch von Prunus 

 avium. « 



Man vil her se, at Blytt bruker ordet boreal om hassel, ask og 

 Primus avium baade i avhandlingen fra 1882, hvor der tales om plante- 

 gruppen, og fra 1893. hvor der tales om torvlaget ^ Andersson burde, 

 naar han paa det av ham eiterte sted fra 1893 fandt Blytt bruke boreal 

 i denne betydning, fattet mistanke om, at den av ham selv antagne be- 

 tydning av ordet (væsentlig = nordisk) ei kunde være rigtig. 



Dernæst skal refereres, hvad G. Andersson anfører angaaende undersøkel- 

 serne av sy d b erg (mot syd vendende skrænter, løvskog, urer) i Norge s. 119. 

 »I Norge med dess många tvärbrannt nedskurna samt i oster och vaster 

 sträckta dalar äro naturligt nog sydberg s^mnerligen vanliga. De äro 

 och så vanliga, att man i själfva verket ofta ej füllt synes ha insett 

 den ofantliga betydelse själfva expositionen af Standorten spelar, utan mera 

 fast uppmärksamheten vid de olikheter berggrund och markbeskaff"enhet å 

 lokalerna framkalla, äfvensom på skillnaden melian klimatet inom fjordarnas 

 yttre och inre delar m. m. A. Blytt och senare O. Dahl o. a. ha i en 

 hel rad skrifter på ett utmärkt satt beskrifvit dessa lokalers flora "^, men 



^ Sammenlign ogsaa Tidsskr. f. populære Fremstill. af Naturvidensk. 5 r. 5 b. Kjøbenh. 

 1878 s. 104:, „Rester af kuldskære Løvtræer findes i Masse i Myrene. Hasselen var 

 en Gang hyppigere end nu. Bohuslens Myre vise, at Prunus avium en Gang var 

 almindeligere end i Nutiden. Begge disse Arter ere boréale, og Hasselen er et af denne 

 Artgruppes Karakterplanter." 



2 Fràn det nordanfjällska Norge äro stândorter af sydbergsnatur framförallt beskrifna af 

 J. M. Norman (Ark. f. Mathem. og Naturv. Bd. 6. 1881, Bd. 8. 1883, Norges arktiske 

 flora, I — II; Kristiania 1894— 1900), A. Blytt (Vidensk.-Selsk. Forhl. 1871, s. 9), 

 O. A. Hoffstad (Nyt Mag. f. Naturv., bd. 37, 1900, s. 12), H. Bryhn (Trondhjems 

 Vidsk. Selsk. Skr. 1886 — 87, Trondhjem 1888) och A. Holmgren (Bidrag till känne- 

 domen om almens nordliga reliktforekomster. Skogvårds-For. Tidskr. Arg. 7. 1909, 

 s. 77). 



