I9I4-No.5- BEM. TILG. ANDERSSONS KRITIK AV A. BLYTTS PLANTEGRUPPER. 17 



betegne de ei i de arktiske egner forekommende. Naar Andersson gjen- 

 gir Blytts uttrYk om denne gruppe, at de er »hyppigst paa Fjeldene og 

 i Landets nordligste Dele« med ?>Yanliga på ijällen i landets nordliga de- 

 lar«, saa blir gjengiYelsen paa grund aY det manglende ord »og«; fuld- 

 stændig misYisende. 



\'ed disse bemerkninger mener jeg tilstrækkelig at ha paaYist, hYor 

 litet berettiget G. Anderssons kritik oYer A. Blytts plantegrupper i det 

 næYnte arbeide har Yæret. Blytts hoYedarbeide ^-Theorien om IndYan- 

 dringen aY Norges Flora« synes, naar undtages de løsreYne citater, ham 

 forresten at være en lukket bog. HYor uenig man end er i en Yidenskaps- 

 mands teorier, yü man referere eller kritisere disse, pligter man dog at 

 sætte sig saa meget ind i dem, at man ikke IcYerer misYisende referater. 

 G. Andersson har blandt andet Yist sig uYidende om saa fundamentale 

 ting som betydningen aY ordet boreal hos A. Blytt og har derfor 

 ingensomhelst ret til at fælde nogen dom angaaende brukbarheten aY hans 

 terminologi og gruppeinddeling. Det eksempel, han anfører til bcYis for 

 rigtigheten aY den paastand, at Blytt senere har lempet paa sin gruppe- 

 inddeling for at faa den til at sYare til torYundersekelserne, er grundet 

 paa hans egen feilagtige opfatning aY ordet boreal anYendt paa Blytts 

 plantegruppe, og hans fremstilling aY Blytts opfatning aY, hYad der Yæsent- 

 lig betinger urenes (^^ sydbergenes) planterikdom, er ukorrekt. 



Det kan i denne henseende henYises til hYad A. Blytt seK* her i 

 Videnskapsselskapets skrifter for 1893^ har fundet det nødYendig at uttale 

 i anledning aY G. Anderssons kritik av hans teori om klimatYekslingen : 

 »Man skulde Yente, at han først og fremst vilde underkaste min »Theori 

 om IndYandringen af Norges Flora« en kritisk granskning. I dette arbeide 

 ligger de botaniske fundamenter for theorien. Men man faar indtryk af, 

 at han ikke engang har læst det. Den theori, han bekjæmper, er ikke en- 

 gang min theori, men en overdrivelse af den, som han selY har lavet — 

 og jeg oYerlader det til læseren at bedømme, med hYilken ret G. An- 

 dersson efter en saa lidet samvittighedsfuld kritik optræder i videnska- 

 bens naYn.« 



I denne forbindelse kan ogsaa mindes om, at G. Anderssons SYenske 

 kollega, prof. R. Sernander har fundet at burde paatale, at Andersson i 

 sin »SYänska växtYärldens historia« ei omtaler A. Blytts teori om klimat- 

 vekslingen og i literaturfortegnelsen ei nævner hovedverker av ham som 

 det om indvandringen av Norges tlora, en adfærd som Sernander be- 



1 Om de fytogeografiske og fytopalæontologiske grunde for at antage klimatvexlinger 

 under kvartærliden (Chr.a Vidensk.-Selsk. Forhandl. 1893, no. 5, s. 51 flg.l. 

 Vid.Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1914. No. 5. 2 



