lO øRJAN OLSEN. M.-N. Kl. 



blev jaget op af en sneglebelgmark og søgte tilflugt i en tæt hæk. Det 

 dræbte eksemplar var meget fedt og i god dragt (Noome). Til Norge an- 

 kommer graasangeren i midten af mai. 



12. Sylvia nisoria, Bechst. 



Denne sanger, som horer hjemme hovedsagelig i Mellem- og Sydest- 

 Europa, er i Norge en sjelden gjæst. I Sydsverige forekommer den der- 

 imod regelmæssig og synes at foretrække skjærgaarden. Den ankommer 

 did i midten af mai og afreiser atter i slutningen af august. 



I Sydafrika synes den at forekomme i større antal under den euro- 

 pæiske vinter, men har ikke destomindre indtil de sidste par aar undgaaet 

 de derværende zoologers opmerksomhed. 



Noome fandt den for første gang i februar 191 1 paa Blaauwberg i 

 Transvaal »warbling and singing in hundreds at all times of the 

 day<'. De lod sig lettest sk3'de tidlig om morgenen, men var ellers 

 vanskelige at faa skud paa, da de gjemte sig væk i det tætteste krat, straks 

 man begyndte at gaa efter dem. Han erholdt mange eksemplarer, men 

 kun ét af disse var en voksen hun, alle de øvrige var hanner eller ung- 

 fugle. Alle var i god vinterdragt og fede. De syntes at leve saavel af 

 insekter som af den vilde frugt, der voksede paa stedet, 



13. Phylloscopus trochilus, L. 



Løvsangeren, som er en af vore almindeligste sangfugle, forekommer 

 over hele Europa og Vest-Sibirien helt op til tundraerne ved Ishavet. Den 

 ankommer til os i slutten af april eller begyndelsen af mai og trækker syd- 

 over i september og oktober. 



I tiden fra oktober til marts er den ahnindelig over den største del af 

 Sydafrika og paatræffes helt ned til Kap Gode Haab. 



Den sees almindelig ved Pretoria, — hvorhen den sedvanligvis an- 

 kommer i november, — samt i Pondoland, Nordost-Rhodesia. East Griqua- 

 land (hvor den først viser sig i begyndelsen af december), og i blandede 

 mapaniskove i nordre Matabeleland. Den er ogsaa paatruffet i Ruwenzori 

 og ved Beira,. hvor den S3'nes at være noget sjeldnere. 



I Sydafrika lever den mest af smaa biller og andre insekter. Den 

 fælder fjærdragten i februar— marts, før reisen nordover tiltrædes. Paa høst- 

 trækket har man let for at overse løvsangeren paa grund af dens taushed 

 og uanselige udseende, men i februar begynder den de forberedende sang- 

 øvelser og kommer da mere til sin ret. I marts synger den af fuld hals 

 i Sydafrika, og naar den en maaned senere glæder naturvenner i Norge 

 med sin vakre sang, kan den altsaa ikke betragtes som nogen nybegynder. 



