1914- ^O- 6. NORDLIGE TRÆKFUGLE I SYDAFRIKA. II 



De fleste løvsangere ankommer til Sydafrika i slutten af oktober eller 

 begyndelsen af november og afreiser igjen omkring midten af marts. Et 

 større antal bliver dog tilbage indtil udgangen af marts. Da mange lov- 

 sangere ved denne tid allerede er ankommet til Europa, tilhører de sidste 

 sandsynligvis stammer, som hækker langt nord. 



14. Hypolais icterina, X'ieill. 



Bastardnattergalens egentlige hjem er Mellem- og Nordost-Europa. Den 

 er almindelig i lovskove i den S3-dlige del af den skandinaviske halve og 

 ankommer hid i slutten af mai eller begyndelsen af juni for atter at forlade 

 os sidst i august. 



Under den europæiske vinter paatræftes den i Sydafrika, men faatallig. 

 Tre eksemplarer er skudt paa Blaauwberg i Transvaal. Desuten er den 

 erholdt ved Kuruman i Bechuanaland, i Damaraland og Quampoland i no- 

 vember og ved Zumbo (Zambesi) i december. Paa de 3 sidstnævnte loka- 

 liteter skal den forekomme noksaa regelmæssig, men sparsomt. Andersson 

 siger, at bastardnattergalen ved Okavango og i Damaraland hører blandt 

 de trækfugle, som indfinder sig tidligst. Den synger vakkert og 

 færdes omkring i smaa flokke, som flittigt gjennemsoger mindre trær 

 — helst med tæt løvverk — for insekter og larver. 



I Beira skal den være en noksaa almindelig gjaest. 



15. Acrocephalus arundina,ceus, Lath. 



Rørsangeren er udbredt over Mellem- og Syd-Europa samt \'est-Asien 

 til Turkestan og forekommer noksaa almindelig paa den sydligste del af 

 den skandinaviske halvø Den holder sig altid mellem høie siv og viser 

 sig ikke om vaaren, før disse er vokset frem. Sydtrækket finder sted i 

 begyndelsen af september. 



Under den europæiske vinter træftes den almindelig i Xatal, Transvaal 

 og Damaraland, helst ved sivbevoksede sumpe. 



Den er ogsaa erholdt i Matatiele (East Griqualand) og i Xordøst- 

 Rhodesia, samt ved Zambesi (Zumbo) i november. Fra den sidste lokalitet 

 fortæller mr. Alexander, at rørsangeren gjerne lod høre præludierne til 

 sin sang inde fra de tætteste siv, hvorpaa den snart efter viste sig, entrende 

 graciøst op til toppen af et eller andet langt siv, hvorfra den saa begyndte 

 sin høie sang. 



I Pondoland, hvor den findes noksaa almindelig saavel blandt siv som 

 paa elvebanker bevokset med shrub-buske har man ogsaa 

 lagt merke til dens vidtl\-dende, skarpe sang. 



