24 ØRJAN OLSEN. M.-N. Kl. 



Den 4de januar 1913 traf jeg en mindre flok stendreiere i den ydre 

 del af Saldanha Bay, hvor de rodede om efter smaad}^ i de tangmasser, 

 som bølgerne havde drevet op paa den storstenede strand. De var ikke 

 meget sky, men havde noget rastløst over sig, idet de med korte mellem- 

 rum fløi op under velkjendte, hjemlige skrig for straks efter at slaa sig ned 

 i nærheden af sit første opholdssted. Herunder klumpede de sig saa tæt 

 sammen, at det lykkedes mig at nedlægge 5 eksemplarer i et skud. Heraf 

 var 3 hunner og 2 hanner. Dagen efter skjød jeg endnu én. De var alle 

 overordentlig fede og havde helt reducerede generationsorganer (i hvile- 

 tilstand). Den 3die februar traf jeg nogle stendreiere i følge med en flok 

 Tringa subarciiata og Calidris arenaria i bunden af Riet Bay og skjød en 

 af dem. Da stendreieren altid foretrækker stenede og storgrusede strande, 

 blev jeg noget forbauset over at finde den paa denne lokalitet, hvor bunden 

 (som tørlægges ved ebbe) samt bredderne kun bestaar af blødt mudder og 

 1ère. Sandsynligvis har den søgt ind i denne stille bugt, fordi sjøen brød 

 saa voldsomt mod den ydre havstrand, at den havde vanskeligt for at 

 finde tilstrækkelig kost der. Den 28de januar skjød jeg ogsaa en hun. 



Alle disse eksemplarer var i fuld vinterdragt og skiller sig lidet fra 

 dem, som er taget om vinteren herhjemme. 



Oversiden er kun en smule lysere, og de rødbrune fjærkanter paa 

 vingerne træder mere frem, men ikke saa meget som i ungfuglsdragten. 

 De var forøvrigt vistnok alle vnsrre individer. 



Scolopacidae. 



39. Telmatias major, Gmel. 



Dobbeltbekkasinen, som hækker i Nordeuropa og Sibirien, ankommer 

 til Norge i slutningen af april eller begyndelsen af mai og trækker væk 

 i begyndelsen af september. Den overvintrer undertiden paa Jæderen. 



1 Sydafrika forekommer den noksaa almindelig ved sumpe og smaa- 

 vande med fugtige bredder under vor vinter. Den er taget fra Kap til 

 Beira i portugisisk Sydøst-Afrika og skal paa det sidste sted være temmelig 

 almindelig. I Rhodesia sees den sjelden, men i Natal derimod til sine tider 

 meget almindelig. Saaledes kunde man ved Eastern Vlei nær Durban i 

 november 1899 paa en jagtttur før frokost skyde 10 — 12 par! 



Dens flugt er lav og ikke særlig "hurtig. Paa sydtræk ankommer den 

 ialmindelighed i september eller oktober^ og under opholdet dernede op- 

 træder den som regel enkeltvis eller parvis, sjelden i flokke. Den lever 

 hovedsagelig af biller og andre insekter. 



