1914- No. 6. xNORDLlGE TRÆKFUGLE I SYDAFRIKA. 5 1 



Den er almindelig paa gunstige lokaliteter over næsten hele Sydafrika, 

 men sees sjeldnest i Natal, Rhodesia samt den østlige del af Kapkolonien. 

 I Beira skal den være meget almindelig. Ved Zwaartkops River sees den 

 i mindre antal under den varme sæson, men meget sjelden i hækkedragt. 

 Den er skudt ved Inkomati River (Portugisisk Østafrika) i juni og ved East 

 London i juli og synes saaledes at forekomme hele aaret i 

 Sydafrika. Den er ogsaa fundet hækkende i Sydafrika; 

 men til meget forskjellig tid, — saaledes ved Potchefsstroom og 

 Berg River i september og ved Zambesi i februar. Den liker at hække i 

 smaa kolonier, og man har flere gange fundet flere reder paa samme sted. 

 Rederne er store, optil 3 fod i diameter og bygges af sterke kviste samt 

 anbringes gjerne i utilgjængelige, sivbevoksede sumpe. Som underlag be- 

 nyttes oftest siv, som bøies ned mod hverandre. Den lægger 2 — 3 æg. 



Purpurheiren træffes i Afrika mest langs flodbredderne eller paa andre 

 sumpige steder og er vanskelig at komme paa skudhold. Den lever mest 

 af smaafisk, men tager ogsaa vandinsekter, firben og smaagnavere. Den 

 sover gjerne om natten paa et bestemt sted og foretager derfra daglige 

 udflugter, søgende efter føde. 



93. Ardea alba, L. 



Denne art træffes kun sjelden i Sydafrika. I Kapkolonien er den kun 

 paavist en eneste gang, men ellers er den nu og da skudt saavel i Natal, 

 Transvaal, Tysk Sydvest-Afrika og Rhodesia som ved Zambesi. Den sees 

 næsten altid alene og opholder sig helst paa sivbevoksede, sumpige steder 

 paa jagt efter fisk, frosk og andre vanddyr. Den er aldrig fundet hæk- 

 kende i Sydafrika. 



94. Nycticorax griseus, L. 



Natheiren er udbredt fra Sydeuropa gjennem Mellem-Asien til Japan 

 og træfies tilfældig ogsaa i Sydasien og Afrika. 



Den træffes faatallig over hele Sydafrika ved flodbredder eller sivbe- 

 voksede sumpe, men da den mest færdes omkring om natten, turde den 

 kanske forekomme dernede i større antal, end fundene tyder paa. 



Ved Matatiele, East Griqualand, var den tidligere almindelig mellem 

 sivene ved nogle smaavande, men er nu næsten forsvundet. Omkring 

 Pretoria sees den nu og da enkeltvis eller 2 — 3 i følge i plantningerne 

 nær floden. 



Om dagen holder den sig i ro i et træ eller mellem sivene. Den 

 sidder da gjerne i sin karakteristiske dækstilling og er vanskelig at opdage. 

 Ved skumringens indtræden begiver den sig ud paa jagt efter reptiler, 



