62 ØRJAN OLSEN. M.-N. Kl. 



med et par ørkenfugle streifer om i det tørre indland, følgende græshoppe- 

 sværmene. Særlig ynder den at operere ved kanten af græsbrandene. 

 For meget fugtighed synes den i sin nye geschæft ikke at like ; falder det 

 for sterkt regn, søger den op til tørrere egne i holderne ! 



Meget bemerkelsesværdig er det ogsaa, at graaheiren {Ardea 

 cinerea), som i norden altid hækker i trær eller paa klipper, i Sydafrika 

 lægger redet paa marken mellem sivene 1 



Det er en almindelig udbredt opfatning, at de nordlige trækfugle ikke 

 sy n g e r i syden. 



Dette er imidlertid feilagtigt. 



De fleste trækfugle bruger sin stemme omtrent paa samme maade i 

 Sydafrika som hjemme, — kanske mindre hyppigt og naturligvis ikke 

 med saadant eftertryk, som mange arter gjør, naar de forstyrres ved reden 

 i hjemlandet. 



Dette gjælder trækfuglene i sin almindelighed; men ogsaa de arter, som 

 har en speciel »sang« under yngleperioden, giver for en tid denne tilbedste 

 ogsaa i Sydafrika. De begynder at øve sig længe — indtil et par maa- 

 neder — før afreisen nordover, og er saaledes ikke debutanter, naar de 

 giver sine første koncerter i nordens lyse skove. Men det synes, som om 

 sangen først ved hjemmets arne naar den rette fylde. 



Saa udmerkede sangere som Lanius minor, Sylvia salicaria, Sylvia 

 nisoria, Phylloscopus trochilus, Hypolais icterina, Acrocephalus palustris 

 og Acrocephalus arundinaceus er alle ofte hørt syngende i Sydafrika. 



Sangen synes ikke at staa i saa nært forhold til kjønskjertlerne som 

 f. eks. anlægget af hækkedragten. Man har saaledes fundet Sylvia nisoria 

 f. eks. syngende af fuld hals i Sydafrika i februar, medens den endnu var 

 i god vinterdragt! 



I det moderne ornithologiske system er fuglenes biologi tillagt stor 

 betydning for klassificeringen. 



Ovenstaaende viser, at trækfuglenes biologi er meget variabel og 

 skiftende efter de naturforhold, hvorunder vedkommende art eller individ til 

 de forskjellige tider lever. 



Vi kjender kun trækfuglene fra den tid, de tilbringer hos os; men om 

 deres livsførsel under opholdet i syden, d. v. s. den længste del af deres 

 liv, ved vi meget lidet. 



Fremtidige studier paa dette felt vil sikkerlig bringe meget nyt for 

 dagen og føre til, at nutidens opfatning af disse forhold maa revideres i 

 mangt og meget. 



