1914- No. 7. STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. 7 



har mange planter fælles, baade af karplanter og kryptogamer. Men det 

 finder man forst ved nærmere efters3'n. 



Ofte findes bare disse 2 formationer. Men der kan være og er ofte 

 andre plantesamfund tilstede. Saaledes kan en aaben vegetation, særlig af 

 alpine planter, oftest med Salix hcrbacea sterkt fremtrædende, forekomme 

 paa skraaningen. Denne vegetation kan ogsaa i mere eller mindre grad 

 erstatte iVa;v/«5-beltet. Undertiden mangler dette sidste helt; vi har den 

 nævnte aabne vegetation paa dens plads, ovenfor og nedenfor omgivet af 

 Juncus-trifidns-h^\.ç.v\-\ç. 



Endnu et plantesamfund kan optræde paa disse skraaninger, nemlig 

 lyngmarken, et samfund, som paa Fadfjeldet har liden udbredelse. 

 Paa enkelte skraaninger sees lige nedenfor kratstriben et faa meter 

 bredt belte af lyngmark, i hvilken de mest fremtrædende planter er 

 Euipctrmu nigrum, Phyllodoce coentlea, Vaccijiimn Myrtillus og [idiginosum 

 Ipl. III, fig. I og 2). Staar vi nedenfor en slig skraaning, ser vi altsaa 

 øverst den småle mørke kratstribe, saa det rødlige belte 2Å Jiiucns trifidus, 

 saa det graagronne af Nardus stricto og saa atter et rødligt nedenfor af 

 Juncus trifidus. Eller vi kan som paa enkelte skraaninger finde først 

 kratstriben, saa lyngmarkbeltet, saa en antydning til Jmiais-tri/idi(s-he\tet, 

 saa Nardi< s -heltet, saa den aabne vegetation og endelig det nedre Jnncus- 

 trifidus-heXte. Eller vi kan finde og da altid paa de høitliggende skraa- 

 ninger kun den aabne vegetation i midten og den rødlige Jnncus-trifidiis- 

 bevoksning omkring. 



Disse græsklædte skraaninger er udviklet som tuemark (pi. IV, fig. i). 

 Paa de ofte indtil alenhøie tuer vokser, mest i Jimcus-tnfidiis-heXterne, 

 rensdyrlav, islandsk lav og Slercocaulon paschale foruden andre almindelige 

 lavarter. 



En lignende vegetation finder vi ogsaa under vor opstigning paa 

 Fadfjeldets øvre østskraaning. Men fjeldsiden danner ikke her en eneste 

 græsklædt skraaning, saaledes som det saa ud paa lang afstand. Den 

 bestaar av mange saadanne felter, omgivet av lavklædte partier med mindre 

 heldning end de græsklædte. . 



Alle disse bratte, græsklædte skraaninger har østlig eller S3^døstlig 

 eksposition, særlig østlig, og ligger i ly for de herskende vinde. Paa dem 

 alle bliver sneen liggende længere end paa de omgivende steder. For 

 Grønringens vedkommende skal forholdet være meget paafaldende. Mens 

 sneen er smeltet væk fra omtrent hele fjeldet forøvrig, ligger den endnu 

 en tid igjen i en stor bue og dækker den senere grønklædte ring. 



Men tilbage til vor vandring. Langt oppe i den temmelig bratte 

 fjeldside ser vi flere sorte partier, omgivet av en grønlig ring og udenom 



