1914- ^O- 7- STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. II 



myrer ^ O. s. v., uden at der er gjort forsøg paa nogen formationsbegræns- 

 ning. En saadan er kun benyttet i enkelte tilfælde som for fjeldskraanin- 

 gernes xerofile græsmark eller for dennes forudgaaende vegetation, den 

 som findes paa de nuværende sneleier. For de her forekommende for- 

 mationer, der var meget udprægede, er benyttet betegnelser, som tidligere 

 er brugt fra det nordlige Norges alpine region. Min hensigt med disse 

 første statistiske arbeider^ er væsentlig at skaffe tilveie et saa stort 

 materiale som muligt til bearbeidelse av vore alpine og subalpine plante- 

 samfund. Jo mere udvidet ens kjendskab til disse bliver, desto lettere 

 vil det være at give en rigtigere formationsbegrænsning og bedre be- 

 nævnelser. 



Furuskogen og dens bundvegetation. 



Da min hensigt denne sommer væsentlig var at undersøge vegetationen 

 omkring skoggrænsen og i den alpine region, er kun faa lokaliteter i furu- 

 skogens øverste del undersøgt. Før jeg gaar over til at omtale disse, 

 skal jeg med et par ord berøre furuskogens udbredelse i den undersøgte 

 trakt. Den strækker sig sammenhængende fra Grimsbo opover paa begge sider 

 af Kakella, til den paa østsiden af denne elv naar sin høidegrænse 

 nedenfor Volen og paa vestsiden nedenfor Haanæskletten. Paa førstnævnte 

 sted ligger denne grænse i omtrent 915 meters høide. Som spredte trær 

 gaar furuen dog adskillig høiere. Den gaar saaledes i Langlien, den store 

 birkeli, som dækker Volens sider, til 937 m. Og ovenfor Svarthaugene, 

 den store moræne i syd for Fadfjeldsæter, saaes en furu i omtrent 960 

 meters høide. Furuen har dog her som andre steder i landet før gaaet 

 høiere. Det viser gamle døde furuer og fururødder, som hist og her staar 

 igjen ovenfor dens nuværende høidegrænse. Og mens der nu i Kakeldalen 

 ikke findes furu ovenfor Svarthaugene, har man flere kilometer ovenfor 

 disse, i en dalkløft i Storhø, Glupen, fundet rester af en furu, som har 

 vokset der. Med undtagelse af Kakelkletten, hvor furuen vokser paa fjeld- 

 grunden, optræder furuen vistnok overalt i det undersøgte omraade paa 

 morænemateriale, som har en stor udbredelse i trakten. 



Bundvegetationen i furuskogen var derfor altid en tørbundsvegetation. 

 I ren furuskog er der gjort 3 skogbundsundersøgelser. Resultaterne 

 findes i tabel I rubr. i, 2 og 3. De er i denne tabel sammenstillet med 

 resultatet af en undersøgelse af bundvegetationen ved furuskogens øverste 



1 Betegnelsen lavhede, der jo er lidet norsk, er foreløbig brugt i mangel af nogen bedre. 



2 Om vegetationen ved Tessevand i Lom. Statistiske vegetationsundersøgelser fra Maalselv- 

 dalen i Tromsø amt. Videnskapsselskapets Skrifter, Math. -naturvid. Kl. 1912 og 1914. 



