1914- ^O. 7. STATISTISKE VEGETATIOXSUNDERSOGELSER. I5 



før nævnt enkeltvis til 960 m.l, er birkebeltet paa Fadfjeldets nedre skraa- 

 ning smalt og bestaar af \'derst t3-nd birkeskog. Trægrænsen ligger her 

 I 025 m. o. h. Længer mod ost, paa den anden side af Fadfjeldsæter, hvor 

 birkebeltet er endnu mere udt3'ndet, ligger trægrænsen i 022 m. o. h. 



Ovenfor sætrene, af hvilke de ovre ligger i omtrent 950 meters høide 

 (Akerhaugsæter saaledes noiagtig 949 m. o. h.|, er der bare nogle faa for- 

 krøblede trær. Sætrenes nærmeste omgivelser er ogsaa paa andre kanter 

 saagodtsom træbare. Aarsagen hertil saavelsom til den sterke udtynding 

 af birkebeltet paa skraaningeme af Fadfjeldet er hugsten af brænde. Disse 

 skraaninger skal tidligere have været dækket af vakker birkeskog. 



Den største sammenhængende birkeskog findes paa skraaningeme af et 

 til Fadfjeldet grænsende Qeld, Volen. Denne skog dækker under navn af 

 Langlien hele den lange S3-dlige skraaning af nævnte Qeld, videre en stor del 

 af den vestlige og endel af den S3'døstlige. Langlien er en tæt, vakker 

 birkeli. Paa den vestlige skraaning afskjæres den pludselig af en stor 

 græsm^T (pi. I fig. 2 1, som indtager en stor del af den vestlige Çeldside. 

 Længere mod nord, paa den anden side af m3-ren, kommer birkeskogen 

 igjen som en liden rest under navn af Vetl-lien^. En endnu mindre rest 

 forekommer atter et lidet st3'kke nordenfor Vetl-lien. Birkegrænsen, alt- 

 saa grænsen for de øverste buskformede birke, saa jeg i Langlien i en høide 

 af I 073 ni. i mod S3'd vendende skraaning. Skoggrænsen laa her i om- 

 trent 1 050 meters heide. Paa vestsiden laa den i omtrent samme høide. 

 Her gik birkegrænsen til i 067 m. 



Paa den anden side af Kakella var der paa Haanæsklettens østlige og 

 S3'døstlige skraaning ogsaa et udpræget birkebelte, om end ikke saa vakkert 

 udviklet som paa Volen. Skoggrænsens høide fra denne side af Haanæs- 

 kletten har jeg desværre ingen maalinger af, men derimod fra nordvest- 

 siden som angivet nedenfor. 



Haanæskletten og Svarthaugene deler Kakellas dal eller Kakeldalen i 

 en nedre, omtrent 7 km., skogklædt del, som skraaner ned mod Foldalen, 

 og en øvre, saagodtsom skogbar del. Denne sidste har en omtrentlig 

 længde af 14 km. og strækker sig op mod Enstakaskaret, et skar, som 

 mellem Langhø og Enstakahø fører over til den vide fjeldslette omkring 

 elven Enundas øvre løb. At nævne de skogklædte partier i denne del af 

 Kakeldalen er snart overstaaet. Paa nordsiden af Kakella findes der oven- 

 for Svarthaugene, paa Fadfjeldets vestlige skraaning en 3'derst aaben birkeli, 

 hvis de spredte birke idetheletaget kan gaa indunder denne betegnelse. 

 Den strækker sig bare omtrent en kilometer opover dalen. 



1 vetl = liden. 



