1914- ^O. 7- STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. I9 



fra »Floan« (en myr under Langlien i 916 m. h. o. h.) i den mod syd vendende 

 del. Overalt var bunden dækket af tæt enerkrat, der i den nedre del af 

 lien var temmelig heit. I forsænkninger var enerkrattet iblandet Bcfiila 

 nana og graavidjer, især Salix lappomini, i mindre grad Salix glaiica. I 

 den øvre del af lien tiltog Betnla nana sterkt. Ovenfor skoggrænsen til 

 birkegrænsen var Betnla nana næsten eneraadende og dannede et tæt om 

 end lavt krat, hist og her afbrudt af lavdækkede partier. 



Ovenfor birkegrænsen, som dannedes af smaa buskformede birke, blev 

 dvergbirken ganske liden og dækkede kun pletvis marken, mens de lav- 

 klædte partier tiltog i omfang. Kun i fordybninger, hvor der var mere 

 fugtighed, blev dvergbirken større, indtil over V2 meter høi. Den stod i 

 saadanne forsænkninger sammen med ener. Omsider gik den snart af 

 dvergbirkkrat, snart af laver dækkede mark over til graa lavhede, fysio- 

 gnomisk præget af rensdyrlav, af Aledoria ochrolcitca, og af de lyse Cetra- 

 ria' tr, fiivalis og CHcnllata.<^ (Saadanne lavheder er behandlet i tab. \' hvor 

 rubrik 3 viser vegetationen paa Volens lavhede i i 170 meters høide.) 



6te lokalitet er altsaa fra den nys beskrevne sydskraaning. Den laa 

 i I 060 meters høide. Den tilsvarende rubrik i tabellen viser vegetationen 

 mellem og under de smaa dvergbirkbuske. Naar Betnla na)ia undtages, 

 formaaede ikke karplanterne i nogen nævneværdig grad at give marken 

 præg. Foruden denne er der kun en eneste karplante, som har saa høi 

 h3'ppighedsgrad, at den kommer ind under de dominerende arter, nemlig 

 Aira flcxnosa. Af kryptogamerne er laverne sterkt repræsenteret. 



7de og 8de lokalitet er friske, særlig den sidste. 



7de lokahtet laa mod s3-d i Langlien i 973 meters høide. 



Bunden var for en del dækket af krat, bestaaende af ener, lidt Betnla 

 nana og Salix lapponnm. Det første, som forbauser os, er det store antal 

 karplanter, hele 42 og deraf 9 dominerende arter. Af kr3'ptogamerne er 

 særlig laverne traadt sterkt tilbage, saaledes som vi kan vente det paa en 

 frisk jordbund. 



8de lokalitet laa i den mod vest vendende del af Langlien og lige 

 nedenfor skoggrænsen. Denne sidste laa i omtrent 1050 meters høide og 

 det undersøgte parti i i 042 m. h. paa frisk og temmelig jevn skraaning. Om- 

 kring skoggrænsen var der i alle forsænkninger tæt vidjekrat. Paa det 

 undersøgte parti var bunden aaben med sparsomt krat af ener, dvergbirk, 

 Salix glauca og lappormm. Skogbunden var her fysiognomisk præget af 

 græs og urter; lyng og krækling var traadt sterkt i baggrunden. Dette 

 fremgaar tydelig af rubrik 8 i tabellen. 



Tilsidst kan der af undersøgte lokaliteter i birkelierne henvises til den 

 i tab. I rubr. 5. 



