30 



HANNA RESVOLL-HOLMSEN. 



M.-N. Kl. 



Cladonia silvatica . . . . 



— rangiferina . 



— alpestris . . . , 

 Cetraria isiandica . , . , 

 Stereocaulon paschale . 

 Cladonia bellidißora . 



— coccifera . . . . 



— crispata . . . . 



— degenerans . 



— gracilis ... 



— iincialis ... 

 Aledoria ochrolciica . 

 Cetraria cttcnllata . 



— isiandica v. crispa 



— nivalis 

 Nephroma arcticuni , . 

 Peltigera aphtosa . 



19 

 8 



2 



25 



Lyngmarken. 



Denne har i typisk udvikling en paafaldende liden udbredelse i trakten 

 tiltrods for en som man kunde vente gunstig jordbund for denne form af 

 vegetation. Andre plantesamfund har indtaget dens plads, i ferste række 

 de vidstrakte lavheder, derefter de her saa hyppig optrædende alpine græs- 

 marker. Ovenfor trægrænsen saa jeg den af større omfang og i typisk 

 udvikling kun paa den lange nordskraaning af Grønhe. 



I furu- og birkeregionen var der ofte mindre partier, som kunde høre 

 ind under denne betegnelse. Men som regel var laverne saa rigelig til- 

 stede, at vegetationen mere nærmede sig lavhedens end lyngmarkens. 

 Dette er f. eks. tilfældet med rubr. i i tabel IV. Denne rubriks loka- 

 litet var ingen typisk lyngmark, som man let kan se af artssammen- 

 sætningen. Laverne er jo her de mest dominerende arter. Men 

 den var heller ingen typisk lavhede. Den har 2 lyngarter, Arctosta- 

 phylos uva ursi og Vacciuinm vitis idaea blandt sine dominerende ar- 

 ter. De undersøgte lokaliteter af lavhede har ikke nogen lyngart 

 blandt sine dominerende arter. Fysiognomisk stod den omhandlede lo- 

 kalitet mellem lyngmarken og lavheden. Jeg har valgt at sætte den ind 



