1914- No. 7. STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. 4I 



Jeg skal tillade mig at citere, hvad Hult^ skriver om betingelserne 

 for udviklingen af Salix-herbacea-formationen og de 2 paa samme slags 

 lokaliteter forekommende nysnævnte formationer: 



»Der Boden dieser Formation bekommt seine Feuchtigkeit von dem 

 schmelzenden Schnee und sie entwickelt sich deshalb nur an solchen Plätzen, 

 wo das Schneewasser langsam und ununterbrochen den grössten Theil des 

 Sommers hindurch in das Erdreich sickert. Nicht jeder Rand eines Schnee- 

 haufens kann diese Formation hervorrufen. Wenn aber der Schnee in 

 einer mulden- oder thalförmigen Vertiefung liegt, so dafs das Wasser sich 

 in einem engeren Bereiche unterhalb des Schneerandes ansammeln kann und 

 dem Schnee durch die seitlichen Bodenanschwellungen zugleich genügen- 

 der Schutz gegen allzuschnelles Schmelzen gewährt wird,* dann fehlen 

 diese Formationen nie.« 



Det heromhandlede sneleie dannede en større ford3rbning, udgravet af 

 snefonnen, og det parti, hvor sneen laa længst, var beskyttet mod den 

 Sterkeste sol. 



3die lokalitet (rubr. 3) er fra Enstakaskaret, der mellem Enstakahø og 

 Langhø fører over fra Kakeldalen til den ovre del af Enunddalen. Den 

 er fra et sneleie i i 160 meters høide paa skraaningen af Enstakahø og 

 havde nordlig eksposition. 



Der laa endnu (15de august) sne ovenfor det undersøgte parti, og 

 jorden var fugtig af nedsivende smeltevand. Der var for karplanternes 

 vedkommende ingen antydning til formationsdannelse. Moserne dannede 

 derimod smaa bevoksninger, ofte indvævet med Ccrastiiini trigyiiuiii. De h3'p- 

 pigste moser var Pohlia nutans og Polytrichum alpinum. Af andre moser 

 kan merkes Pohlia gracilis, Marchantia polymorpha og PolytricJmni pilosiuu. 

 Lav saaes ikke. 



4de lokalitet (rubr. 4) er fra sneleie paa Fadfjeldet. Det laa i i 440 

 meters høide og havde nordøstlig eksposition. Dets vegetation var, som 

 man af tabellen kan se, nærmest besiegtet med den paa iste lokalitet. 

 Salix herbacea og Andromeda liypnoidcs forekom i stor mængde, men kunde 

 ikke siges at være formationsdannende. Moserne var ogsaa væsentlig de 

 samme som paa iste lokalitet. Pohlia natans og Polytrichain alpiimm, forekom 

 i størst mængde, dernæst Polytrichum pilosiim, som her forekom rigeligere 

 end paa nogen af de andre lokaliteter. F^oruden de nævnte arter var og- 

 saa Polytrichum commune, Drepanocladus uncinatus og Desmatodon latifolius 

 tilstede, men sparsomt. 



Ï Die alpinen Pflanzenformationen des nördlichsten Finlands. Medd. af Soc. p. Fauna et 

 Flora Fennica. H. 14. 1887 s. 174. 



