1914- ^O- 7- STATISTISKE VEGETATIONSUNDERSØGELSER. 5I 



acutifoliuni, alle i ringe mængde, de 2 sidste kun i henholdsvis 2 og i af 

 prøverne. 



Paa denne lokalitet bemerkedes ikke saa lidet lav. Almindelig var 

 Cetraria islandica. Temmelig almindelige var Cladonia silvatica og Stereo- 

 caulon sp. Ganske sparsomt saaes Cladonia raugiferina og gracilis, 

 Pcltigera dphtosa og Cetraria is/andica v. crispa. 



3die lokalitet (rubr. 3) var fra den græsklædte bred af Langbækken, i 

 dennes nederste del og i 770 meters høide. Den store bæk var d\-bt 

 nedskaaret i mægtige morænemasser, der paa østsiden var bevokset med 

 furuskog. Skraaningen ned mod bækken var dels birkeklædt, dels ved ras 

 blottet for vegetation og dels, i den nederste del, dækket af vanddrukne 

 moser og anden vegetation nedenfor opkommer. 



Paa vestsiden var fjeldgrunden nedenfor morænemasserne blottet i et 

 nogle faa meter høit profil, der viste letfon-itrende skifrige bergarter. 



Den undersøgte lokalitet laa paa denne side og lige nedenfor det 

 blottede profil. 



Dens vegetation var indvævet med lave buske af dvergbirk og ener, 

 men især vidjer som Salix lanata, glauca, hastata og arbuscula. Jorden 

 var ofte fugtig, og vegetationen havde et mere blandet præg end paa de 

 2 føromtalte lokaliteter. Den bestod af 58 arter af karplanter, det høieste 

 antal, jeg fandt i de undersøgte plantesamfund. 



Summen af hyppighedsgraden for græs og græsagtige planter er her 

 290, for alle de øvrige arter 532. H3-ppighedsgraden for græs og græs- 

 agtige planter udgjør 35 "^ o ^f de samlede arters hyppighedsgrad. 



Af kr\'ptogamer var Sphagmtiu acutifoliuni hyppig og forekom i over 

 halvparten af prøverne. Temmelig almindelig var Cliniacium dendroidcs. 

 Camptothccium nitens og Aulaconmium palustre forekom ogsaa, den første 

 h3-ppigere end den anden. Laver forekom ikke. 



4de lokalitet (rubr. 4I var ikke af samme art som de 3 foregaaende, 

 og dens vegetation kan derfor ikke direkte sammenlignes med disses. Den 

 bestod av en græsklædt lerbakke ved Kakella, en elvemæl, som var dannet 

 ved elvens gjennemskjæring af den n3-snævnte store moræne. Dennes 

 skraaning, lerbakken, var temmelig steil. Den havde for mange aar siden 

 været d^-rket dels som potetesager og dels som eng. Dens vegetation 

 bar ogsaa i sin artssammensætning spor af denne kultur. I de 50 prøver, 

 som udtoges, var der 32 arter. Af disse var græs og græsagtige planter 

 sterkt fremtrædende. Deres hyppighedsgrad udgjorde hele 46 ° o ^f de 

 samlede arters hyppighedsgrad. Kr\-ptogamerne var smaa og fortrykte. 

 Som den almindeligste mos bemerkedes Thuidium abietinuni. 



