56 HANNA RESVOLL-HOLMSEN. M.-N. Kl. 



For kryptogamernes vedkommende er der meget større forskjel, baade 

 hvad artsantal og hyppighedsgrad angaar. 



3die, 4de og 5te lokalitet er udviklet som Junais-fn/idits-ïormation. 

 3die er fra Børsten, laa i i 130 meters høide og havde sydøstlig eksposition, 

 4de er fra Fadet, laa i 1 225 meters høide og havde østlig eksposition, 

 5te er fra Kampen, laa i i 200 meters høide og havde sydøstlig eksposition, 



4de lokalitet afviger fra de 2 andre ved sit større artsantal. Den havde 

 af alle 3 lokaliteter den mest aabne vegetation. Særlig kan merkes dens 

 rigdom af Sibbaldia procnmbens, videre den temmelig hyppige forekomst 

 af Gnaphalium supirmm, Salix herbacea og Andromeda hypnoides og 

 endelig forekomsten af Alchemilla alpina, Carex lagopina, Azalea og 

 Diapensia. Til videre omtale af denne artssammensætning skal vi senere 

 komme tilbage. 



6te lokalitet er en Alchemilla-alpina-ïorma.ûox\. Den er paa grund af 

 det nære slegtskab med de 2 nysomtalte formationer stillet sammen med disse 

 i samme tabel. Den skal senere omtales. 



Vi skal nu se lidt nærmere paa forskjellige forhold ved denne græs- 

 vegetation, udviklet dels som A''(7r^//5-formation, dels som Jiinciis-trifidus- 

 formation. Vi lægger saaledes merke til, at mange af dens dominerende 

 arter er xerofile, saaledes Nardus stricta, Juncus trifidus, Aira flexiiosa, 

 Lycopodiiini alpinum, Vaccinium, vitis idaea, Carex rigida. Denne egenskab de- 

 ler den ikke med den dyrkede græsmark eller med græsmarken langs bække og 

 elve, men derimod med lyngmarken, med hvilket plantesamfund den i det store 

 og hele er mest besiegtet. Sammenligner vi tabellerne for disse 2 plantesam- 

 fund (X og IV), servi en merkelig overensstemmelse. Man bør dog ved sammen- 

 ligningen bortse fra de 2 første rubriker i tab. IV, da disse lokaliteter ikke 

 var udviklet som typisk lyngmark. De rubriker, som bør sammenlignes, er 

 de 4 sidste i tab. IV og de 5 første i tab. X. Vi ser for det første en 

 stor overensstemmelse mellem arterne baade for karplanternes og krypto- 

 gamernes vedkommende. Af Nardns- og Juncus-fri/id/ts-^ornmt\onens 35 og 

 lyngmarkens 27 karplanter er saaledes 23 arter fælles, og af de 2 førstnævnte 

 formationers 16 og lyngmarkens 17 kryptogamer er 12 arter og former fælles. 

 Og hvad der er af særskilt vigtighed er de mange fælles dominerende arter. 

 Af de 2 førstnævnte formationers 13 og lyngmarkens 11 dominerende kar- 

 planter er saaledes 8 fælles, og af de førstnævnte formationers 7 og lyng- 

 markens 6 dominerende kryptogamer er 6 fçelles. Og alligevel er de 2 

 græsformationer paa den ene side og lyngmarken paa den anden vidt for- 

 skjellige i fysiognomisk henseende. Ved at se nærmere paa arternes hyp- 

 pighedsgrad vil man ogsaa let forstaa dette. Og summerer man hyppig- 

 hedstallene for græs og græsagtige planter og dernæst for alle de samlede 



