146. 



TRAGOPOGON Pratense. 



ÄNG-SALsoFi. Salsoji. Bockskägg. På Finska : Myskinyrt!, 



Bladen åro helbråddade, koiformiga, spetsade och 

 vid basen utvidgade. Blomstjelken trind. Bhinfo- 

 derbladen nästan lika langa ined straiblomstren. 



Linn. Fl. Sv. p. 267. Cl. 19. Syncenes. poly?;im- aquaL 

 Lilj. Sv. FJ. s. 3 38- Kl. 15. Svågrar; lika Svågerlag. Murr. 

 App. Med. T, 1. p. 104, Fharm. Tragopogl 1., Barbae Hicci 

 Radix» 



xVngsalsoficn är på somliga orter mindre allman j traftaa 

 pä ängar och åkerrenar i Juni och Juli med blomma och 

 har 2årig rot, som är tapplik, saftig och söt. Växten 

 blir ii aln hög vid pass, är ganska slät med greniga, trin» 

 da och ofta rödbruna stjclkar ; bladen sitta skiftevis och 

 blomstjclkarna i toppen äro ensamma, cnblommiga, uppåt 

 tjockare och trinda. Blommorna öpna sig i varmt cch tort 

 Väder bittida, kl. 4 om morgonen och dra hop sig krin» 

 middagstiden. Blomfodrcts småblad äro lansettlika , platta 

 och sitta i 2 rader. Småblomstren äro 5tandadc5 olika län- 

 ga , men mest lika med eller litet längre än blomfoderbla» 

 den j de yttre småblomstren äro störst. Fruktämnet är i 

 ändan penscllikt. Fruktfästet punkterat. Fröen krökta, 

 fårade och skrofliga. Fröfjunet, fäftadt på en fint spetsad 



stjelk, är fjäderlikt och stråligt. Slägtkarakt. är : naket 



blomfäste , enkelt raångbladigt blomfoder och stjelkadt fjäder- 

 likt f jun Naturl. örtfiockcn dit Salsoficn räknas, kallas -T^m» 



viansatta blommor (pJiae compositae 1. semiflosculosae). Stun- 

 dom förvandlas hela blomman inom blomfodret till ett mörk- 

 brunt eller svartaktigt fint pulver, fom rifvet med gum- 

 mivatten skall kunna till målning användas. Detta kallas 

 brand- eller sotax, är vissa år allmänt pä flera slags växter 

 och uppkommer enligt somligas tanka, af en insekt, som 

 skadar blomman så att den undergår denna förändring , och 

 efter andra, af en fin svampart ,(Lycoperdon), som liksom mö- 

 gel fäster sig i blomman och förstör dess naturliga urbil- 

 dande. (Ifr. K, Vett, Ak, Handl. 1775, s. 3 1 7), 



