i65. 

 GALIUM Vetium. 



Cvh CrktiE. J. Marias Sur/ghalm. Håuingpräsi 

 Gul uiära. SligefriS. På Finska : MehilaiskuJika. 



Örtstjelken är temligen upprätt växande. Bladen 

 mest 8 stycken, sitta i krans, äro smala, få- 

 rade, helbräddade och sträfva. Blommorna 

 utgöra stor vippa. 



Linn. Fl. Su. p. 45. Cl. 4. TExnANDn. i:gyn. LilJ. Sv. Fl. s. 62, 

 Kl. 4. Fyrmänn. i:qvinn. K. Fett. Ak. Il.indl. 1745. s. 244- 25a. Murr, 

 App. Med. T, I. p. 371. Fharrn. Galii lutel, S unimi ta t es. 



vJnder namn aFJ. Mar. sänghalm är denna Iiåning-luktan- 

 de Galieart temligen aliinänt bekant; den växer ymnigt 

 pä torra ställen vid vägar och ukrar, slrös på golfvet lör 

 sin lukts skull, och nyttjas till färgning m. m. ai bönderna. 

 Dess rot är krypande, mångårig och gul, samt ger stun- 

 dom I aln höga stånd , som vid roten äro greniga. Bladen 

 sitta kring stjelken 5-8- 11 st. i hvar krans, äro smala, 

 spetsiga och ofvanpå str.ifva. Blomvippan är ganska gre- 

 nig och mängblommig, med gula blommor. Frukten är 

 slät. — (Jeml. N:o 122. en anuan art af detta slägte). 



Hela växten hyser en syra, som gör att den ystfif 

 mjölk; kor, som ätit mycket af den, gilva mjölk, som 

 ystar sig eller löpnar lällare än vanligt. Den biukas der- 

 iöre i synnerhet i Irland att läggas i mjölken vid ystning. 

 I Grefskapet Chester, der god ost lillredes, brukas örten 

 dertill ; också kallas växten af Fransmännen Caille - lait. 

 Såsom ytterligare bevis på växtens syra, kan det tilläggas 

 att den förändrar blå växtsyror till röda. — Allt detta oak- 

 tadt , tviila likväl somlige Auktorer (Berpjis, Krlcker,) 

 på denna växtens ystande egen.skap. — Roten tuggad 

 färgar saliven, sätter röd färg pä ylle då den handteras 

 lika med Nordisk Galie (N:o 122.) och förlärd skall den 

 göra benen röda, liksom Krappväxten (Hub. tinct.); till 

 färgning måste rötterna vara väl toira, annars fastnar 

 ej färgen. — Flere Läkare (Chomel , Lieutaud) säga , 

 ehuru löga sannolikt, att den visat sig tjenlig i Fallan- 

 de-sot; de hafva gifvit den antingen i pulver till i drak- 

 jiia, eller i dekokt, eller stark infusion, eller utpressade 

 blomsalten ett skedblad i dosis. Ant. Jussieu föreskref 

 dess dagliga bruk mot hysteriska krämpor. Afven mot 



