iG8. 

 HoLcus Odör AT US. 



luktande (iinnen är skadligt. Det s^iges älven rordrifva 

 mal om det lägges bland kläder. — Säsoin foderslag är 

 det mjnkt och al" kreaturen begärliot. Uct lörtjente att 

 odlas, livilket sker bast med rötter; dessa fastän ganska 

 små, gro rätt väl i nybrukad , lågländt och lukiig jord; i 

 hård gräsvall kunna de ej så latt 0(h snart utbreda sig. 

 Afvenså fortplantas Strandråg (n:o 60.) ocli Sandrör (n.o 

 l38.) bättre med rötter än med frö: och etjuru det är 

 beqvämare att så fröen än att plantera rötterna, så är 

 dock det beqvämare sättet derlöre osäkrare, att fröen pä 

 dessa grässlag sällan jemt mogna. — Nästan alla kreatur äta 

 Lukttåtelen gerna torkad, men lemna den mt-rendels då den 

 är frisk, liksom Vårbrodden, förmodligen för luktens skull. 

 — I Preussen kallas gräset Heiliges eller Mariengras, och 

 samlas af bönderna samt bäres till kyrkan på högtidsda- 

 gar att strö vid dörrarne; häraf liar Ginelin tagit sig an- 

 ledning till slägtnamnet Hierochloé (I'l. Sib. T. l. p. 

 loi.) hvarunder han upptagit denna Gräsart. 



Tab. — fig. a. 2 blomfoderskal, som innesluta 3 små- 

 blomster, — b. Srne hopsittande blomster, af hvilka det 

 rnedlersta endast har 2 ståndare och 2 pistiller ; de på 

 sidorna sittande z blomster ha endast ståndare och inga 

 pistiller. 



