177- 

 LITHOSPERMUM OrnciNALE. 



G L A N s r R u . Si er/ fr v. 



B/a Jen äro lansettlika , något spetsiga och ådri- 

 ga. Blommorna knappt större an blomfod- 

 ren. Fröeti släta och glänsande. 



Linn. FL Su. p. Sj. Cl. 5. Pentandr. i:£>yn. LilJ. Sv. Fl. s. 85. 

 Kl. 5. Fejimäxn. i:q\inn. Murr. App. Med. Tom. 2. p. 9S. Phariit. 



Lithosp:i 1. Milll Solis Se me a. 



A, 



Lnledningen till namnet är tagen af växtens perlemoginn- 

 sande hvita äggformiga frö, som ha ett härdt smaklöst 

 skal, inneslutande en oljaklig kärna, som färsksmakar nå- 

 got söt, men liärsknar då den blir gammal. Slägtct har 

 en trattlik blomma med öppen och bar mj^nning (faux) 

 och 5-delndt blomfoder. — Hela växten är sträfhärig och 

 räknas derföre till Naturl. örtflocken Sträfbladiga växter 

 (pl:a3 asperif:ae). Den är grenig, med helbräddade blad. 

 Blommorna äro små, gula, med 5 små knölar i pip. 

 öppningen, sitta i form af ax, som äro enkla, krökta och 

 bladiga. Växer på kalkaktig torr grund i Skåne, på 

 Gottland och 11. ställen, temligen sällsynt samt blommar i 

 Juni eller Juli, och har mångårig rot. 



v. Linné vederlägger i sin Flora Su. dem^ som på- 

 stått att fröskalen fräsa med syror, hvaraf man kunde för- 

 ledas att tro, det de skulle innehålla kalk, och således 

 verka såsom absorberande , i likhet med kräftstenar, 

 ostronskal och dylikt. Det är således icko ifrån denna 

 synpunkt, som fröen böra belraktas såsom ryttiga i medi- 

 ein. Snarare bör man ha afseende pä oljan, som de in- 

 nehålla och derföre förmoda att de i form af Emulsion 

 kunna vara tjenliga vid grus i urinvägarna. Den gamla 

 fabeln, som ifrån Dioscoridis lid, ofta blifvit repeterad, 

 att fröen skulle vara stenlösande, hör icke mera till vårt 

 tidthvarf. Såsom narkotisk eller nerfdö.fvande ansåg v. 

 Haller hela örten, men å^xi torde likväl furtjena ett 

 mildare omdöme. 



Tab. — hg. n. pistill. — b. en öppnad blomma. — 

 c. blomfoder; alla förstorade. — d. fröen i blomfodret I 

 naturlig storlek. 



