i8i. 

 RUBUS Idjseus. 



HALLONErsKB. TJlthär, Bringbär. Fallbur. Brombär, 



Iliwibur. På Finska ; Waarnma. Fadenna, IVaiuhka. 



På Lappska : Gappermurje. 



SljeJken är taggig. Bladen aro penntaggacle 

 med 5 eller 3 sågtandade småblad, under 

 livitludna. Bladstjelkarna upptill fårade, lud- 

 na och taggiga. 



Linn. Fl. Su. p. 172. Cl. 12. I c os amdr. polygyn. LHJ. Sv, Fl. s. 

 501. Kl. 8- Tjuge.man:;. niangcjyinn. Murr- App. Med. Tom. 5- p- i5i. 

 Fischerscr. Zkon Dikr. Arf. Bär. Grochs Beskriln. att göra Yin af ^n 

 fcäitiukt. 4;o J777' Vharm. Rubi Idaei B a c c .-e. 



D. 



en allmänt bekanta Hallonbusken har zåriga^ upprätt- 

 växande^ trinda och fint taggiga stjeikar^ hvilka äro grön- 

 aktiga, vid pass alns höga, lullsatta med fina täta taggar 

 och blomma i Juni, samt växa vilda, helst viél gärdesgårdar^ 

 ofta ibland andra buskar och i stenrösen. De ölVcrst sit- 

 tande bladen bestå inest af 5 nästan ratlikt äggformiga 

 småblad, som äro spetsiga, ojemt sågtandade och stre- 

 kade; de nedra äro penntaggade och med 5 småblad. 

 Blommorna sitta i Ibrm af små vippor och ha fintaggiga 

 blomstjelkar. Blomfodret är utbredt, ludet och qvarsittan- 

 de. Blombladen äro platta, trubbiga och små. Frukten 

 är röd, stundom hvit, och mogen affallande från» det 

 qvarsittande tapplika fruktfästet, samt hårig af de qvar» 

 sittande honstylarna. Genom 5klufvit blomfoder, 5 blom- 

 blad och många tillhopasittande bär, innehållande hvartdera 

 ett litet hårdt frö och utgörande frukten kallad Hallon ^ 

 utmärker sig Rubus-slägtet, hvars naturliga örtflock kallas 

 ipllce Senticcsce (n:o aöj. 



Hallonfruktens angenäma lukt och smak äro tillräck- 

 ligen kända, och skulle utan tvifvel busken ännu allmän- 

 nare i trädgårdarna planteras, om icke insektlarver, i syn- 

 nerhet då buskarna bli gamla, alltför ofta skadade fruk- 

 ten, och buskens rötter icke för mycket sökte alt sprida 

 sig i den jord , som till andra växter kan vai-a ämÄad. 

 Ehuru smakliga de äro, kunna de dock sällan utan olä- 

 genhet ätas lika ymnigt som smultron; de förorsaka lät- 

 tare magkijip och diarré. Alt de ätas färska, med via 



