187. 



B.UBTJ5 CORYLirOLIUS. 



EofuTsIäns sli.äji:;ård, emellan Guleborg och Marstrand 

 växte d..n i':k(; sJiiJsynl , vid slenrusen. eller berg, ibland 

 andra icin r.itlsbiiskar, ocfi blommade i Juli 1804; frukten 

 som jag icke s.tt, l"i'- mogna i Ang. eller September, (3a 

 mera om fiubus-slögi.iLi n:o i8i in. ni.) 



Alla arter i delta slägle ge frukter, som äro syrliga, 

 helsosamma, välsmakande och i lmshållnii.tgen nyttiga. Bä- 

 ren af denna Hallonart kunna användas liksom Björnbär, 

 Blahallon, Hallon m. fl., att antingen ätas ra dä de äro 

 r/iogna, eller sjdtas ; om de till ezJbrderlig mängd kunna 

 erhållas, bör vin genom gäsning af dem kunna vinnas; 

 de torde ock förbättra smaken på ntiändska vinslag ocli 

 på ättika. Det är troligt att om busken odlades, flytta- 

 des i trädgårdar och lick den värd, som till foi bättrad 

 frukt fordras, skulle den ge större, rikare ocli sötare bär, 

 som i hushållen kunde vid mänga tillfällen med fördel 

 ijyltjas. Björnbärsbusken torde dock af de 5 här nämda 

 närslägtade arter, vara den till odling tjenligaste, ehnru det 

 ännu icke lär vara så gifvit, huru den bäst bör skötas. 



Tab. — fig. a. blomfoder med pistiller och fruktäm- 

 nen samt en ståndare, som visar dessas fäste på blom* 

 fodrets inre sida. — b. en förslorad pistill. — c. frukt.. 



