194- 

 ERYSIMUM Barbaraea. 



ViNTERKRAssi;. På Finska: I\j-assi. 



ÖrLstjeJken är rak , grenig och bladig. Bladen 

 äro nederst lyrtaggade med rundad slutflik; 

 uppåt enklare och stjelk-omfattande; öfverst 

 omvändt äggformiga och tandade. 



Linn. Fl. Su. p. 255. Cl. i5. Tetradtn. siMquos. Z.///. Sv. F!. s. s-g. 

 Kl. 12. Ftryai-dige. långskid. Marr, App. JNled. T. 2. p. oiS- ¥harm% 

 Barbarseae Folia. 



Vi 



interkrassen växer allmän, odlas mycket i trädgårdar 

 och är då utsatt för månaa arttör.indringar ; den får stun- 

 dom dubbla blommor och olika blad, samt knölar på 

 stjelken ; m. m. Dess topp nedböjd i jorden slår rötter. 

 Roten är mångårig, tapplik ooh något trädaktig; örtstjel- 

 ken alnshög, växer upprätt, är kantig, iårad och glatt. 

 Bladen äro glänsande, mörkgröna , släta och tandade. 

 Blommorna, som i Maj eller Juli finnas utslagna, äro gula, 

 lätt sittande, talrika, och blomfodiet ofta af annan färg 

 än den gröna vanliga. Fröskidorna äro korta och något 

 upprättväxande. (Jlr n:o i5S). — Då man biukade att åt 

 vissa Helgon tillegna säiskilta 01 ter, blef Barbara ihåg- 

 komrnen med Viaierkrassen, som deraf fick sitt ena latin- 

 ska namn. 



Bladen ha en bitter, något äcklig och mindre ange- 

 näm bäsk sinak ; men brukas till sallat i synneihet 

 om vintern, emedan orten, sådd oni histen, bibehåller 

 sin grönska äfven ujider snön, ht la vintern. Den är så- 

 som färsk att räkna ibland de växltr, som hindra eller 

 bota skörbjngg. Yiuterkrassen är ej ömtålig eller nogräk- 

 nad på jordmånen, men bör %di% i Juli eller Aug. , emedan 

 de frö, som s^jl^ om våren, lättligen af den torra väderlek, 

 som då ofta inträfTar, hindras att gro eller slå rötter. 



Tab. — fig. a. ståndare och pistill. — b. blomblad. 

 — c. fröskida, afskuren fui alt visa dess rundning. — d. 

 rotblad. 



