200. 



CALTHA Palustris. 



Kabbl EKS-ORT. Kahhalol. KaJflek. Mjölkrosor. På 

 Finska : Rondiikka. Kelda-kxikka. 



Örtsljelken är något grenig och glatt. Bladen 

 hjertformiga eller njurlika, glatta, och hvasst 

 naggade. 



Linn. Fl. Su. p. igS- Cl. i5. Poltandr. polygyn. Lllj. Sv. Fl. s. 230. 

 Kl. 9. Mak G MÄN K. måugf^vinn. 



N. 



är det föroka>Je meaniskoslrTgtet , tvingadt af beliofvet, 

 fattade det djerfva beslut, att befolka sjelfva Norden, der 

 naturens alstrande förmåga hvilar overksam ena hälften af 

 året, beredde den välgörande naturen, i den efterlängtade 

 vårens fördubblade behag, ett slags ersättning för en lång- 

 varig vinters stränghet och öfveigifna iördelar i ett milda- 

 re luftstrek. Hvart och ett föremål, som bebådar denna 

 tjusande årstidens annalkande , måtte biifva oss dyrbart, 

 och allt som förskönar den nyss vinterklädda jorden, hän- 

 rycker oss i hojipet om de sköna vårdagarnas anl-omst. 

 Ka liHigt grönskande äng, iörgylld af Kabblek-örtens glän- 

 sande blommor, ner utan tvifvel en skön anblick, och lå- 

 ter åskådaren Jäit glönuua siriterns besvärligheter. — Kabb- 

 leks-örten växer r-] liTjg på tradig mångårig rot, med vid 

 pass I alns långa lärade sljelkar. Bladen, i synnerhet de 

 vid roten, aro försedda med stjelkar; men de på örtstjel- 

 ken sittande äro glatta, mörkgröna och stundom stjelk- 

 omfattande. Blommorna sitta på egna sljelkar, äro upp- 

 rätta, stora och lysande. Sl.igtct kännes med 5 blomblad; 

 intet blomfoder; inga hånijigshus och många fi'ölius med 

 2 hvassa kanter, sotn hysa hvartdera niånga frö. Naturl. 

 örtfiock. kallas Mångskidadt: växier (phas multisiliqufe). 



Dess ännu outslagna knapj)formiga blommor, som blen 

 sedan flitigt besöka, kunna, saltade och inlagda i ättika, 

 ätas såsom Kapris (Capparis sativa) , hvilken de likna. 

 Haller och Here nyaie ufgifva örten såsom skadlig för bo- 

 skapen, och det tros, att jii mera växten hinner utveckla 

 sig, ju mindre oskyldig blir den, hvaraf följer, att om 

 den utan skatllig påföljd skall kunna ätas, såsom af getter, 

 får och oxar, bör det ske dä den ännu är späd. Blommor- 

 na skola ge gul färg, och af deras saft med alun tiilredes 

 gult skrifliläck. Enligt Tournefort sm.tka bladtn bittra, och 



ha obehac-iicT lukt. 



o o 



Tab. — fig. a. blomma ntan blomblad och med ea 

 qvarlemnad slånddre. — b. fröhus. — c. ett något för- 

 storadl iiö. 



