201. 



CORNUS SvEcicA. 



HoNSONÖRT. Hönsbär. Smörhcir. HoUehlommor. 



Örtstjelken är mest 2grenig, med blomstjelk ut- 

 gående från greningen och försedd med l^hXa.- 

 diga svepen. Bladen ha nästan alla nerverna 

 tydliga. 



Lhin. Fl. Su. p. 48- Cl. 4. Tetbandix. i:gyn. Lilj. Sv. Fl. sid. 67. 

 Kl. FynMANN. l:nviu. 



I 



Jani och Juli m;inadf^r, blomningsriden for Honsonörten, 

 titmnrker den sig på något lägländta ängar, med god jord 

 och nyligen ruttnade tr;idsi\rkt-n, i synnerhet i Lappmar- 

 ken ocl) Norrland eller Vesicrbolten , ganska allman. Den 

 träffas likväl äf\en i Vesl( rgölland , Småland och andra 

 rikets provinser; växer qvariershög pä krypande mångårig 

 rot och har /jkantiga blfldign raka orlsfielkar, som i ändan 

 åro merendels zkhdna. lliån diMina klyining utgår blom- 

 stjelken^ som uppehåller liksom tn liten parasolislällning, 

 hviiken är rak, jnkei oth iiied svpjie , som är hviil eller 

 rödii tt, blir stdan grönaktigt och uisidgadt saint är qvarsit- 

 tande. Blommorna aro sniA, mörkröda med korta hlomsliel- 

 kar. De stora livira bldd , som utgöra svepet, ger bloin- 

 m;tn likhet med Hvitsipj^ans (n:o 5). Stcnliukten är klot- 

 rund, röd 0( Il lik Lingon (n:o 116). Bladen sitta moth\.ir- 

 annan, äro äeglormiga, ulan biadsljelkar med synliga ner- 

 ver, som komira nästan alla Iran Idadets läste. — Släg- 

 tet, som innefattar med denna, z Sxenska arter, af hvilka 

 en har trädstam och kallas C sanguinea, utmärker sig med 

 4'^andadt blomfoder, 4 blomblad och en stenfrukt, som da- 

 nas under blomn/an och har nöt med 2 rum. Delta kom- 

 mer i naturlig ordning närmast tiil Stjernjonnii^a växter 

 (pl.-OD steliaias). 



Af denna växt, som tillhör värt kalla klimat i norden, 

 har Menniskan ännu icke lärt diaga någon betydlig nytta. 

 Alt bain, som mod ett synnerlig; begär uppsöka alla slags 

 bär, äta älven dessa lill smaken något äckligt söta Hön5on- 

 bär, ar icke ■'■ärdeles märkvärdigt. Hemtamu boskap, äf- 

 vensom hörs ocij fåglar, förtära de förra örten, och de 

 senare bnit-n, ehuru ej begärligt; men o.xar och kor allde- 

 les icke. 



Tab. — fig. a. en ensam förstorad bfomma. — b. en 

 dylik utan MombaJ. — c. f<är. — d. kärnfruklcn. — e. 

 kärna eller liö. — i. kärnfruktcn öppnad i naturlig storlek. 



