SESLEPlIA CoErxULEA. 



{Cynosuriis coeruleus. Linné). 

 Elf GRÄS. Elf dans. Elfexing. Elåexing; 



Strået är enkelt, utan knä och rakt. Axet 

 äggformigt, med småax, som Hgga på hvaran- 

 nan, och till skiftes sittande ensamme blom- 

 skärmar. 



Linn. Fl. Su. p. 3o. Cl. 3- Trxahdr. T.g)-xi. Lilj. Sv. Pl. s. 5:4. K.1. 

 3. TBEMifl^•. 2:<ivinn. 



Vi 



id jemförelsen emellan detta gräsets kannetecken och 

 de som tillkomma Kmnexingen (n:o 66), hvilka tillförene 

 utgjort ett slägte (Cynosurus), hoppas jag man skall fin- 

 na gilltiga skäl, hvartére Haller, Juaieu, Smith m.i\. skilt 

 dem i olika slägten, och hvarfOre deras exempel här blifvit 

 efterföljdt. Utom den stora olikhet i axens form, hvilken 

 hos detta liknar y^ngAampe/i (n:o25), igenkännes Exingsläg- 

 tet med 2:ne och mängblommiga blomfoderskal; ett eget 

 och bladigt fruktfäste på ena sidan; småaxen, som hysa 

 flera blomster, sitta äfven åt en sida och hafva vid basea 

 hvardera en ensam kamlik blomskärm, som sitter till skif- 

 tes med de öfriga. Deremot äger Seslerie-slägtet till ka- 

 rakter, 2:ne blomfoderskal, som ha borst och hysa 2, säl- 

 lan 5 blomster, hvilka ha hvardera 2 blomskal: det yttra 

 Standadt och det inre 2tandadt. Dess 2-5blomstriga små- 

 ax sitta på gemensamma axfästet, liksom vanligt hos grä- 

 sen, rundtikring och bilda ett äggformigt ax. Vid basen 

 af de nedersta småaxen och stundom endast vid det under- 

 sta, finnes en liten sträomlattande helbräddad blomskärm. 

 Kamexingen och Elfgräset äro således hvarken till utseen- 

 de eller vettenskapliga kännetecken så lika, att de kunna 

 med skäl räknas till ett slägte ; dessutom äro nu flera arter, 

 som böra föras till Sesleria bekanta, hvarföre detta ?,Vi\sr 

 tets antagande är så mycket mera billigt. — Elfgräsets rot 

 är mångårig, ganska lång och buskar eller tufvar sig. Strå- 

 et är knappt \ aln högt, trindt, strekadt och ofta nedtill en- 

 dast bladigt. Bladen äro smala, jembreda, krökta och 

 något trubbiga. Axet är blåaktigt, något mörkspräckllet 

 ech glänsande. Det; blommar om våren i Maj eller Juni 

 månader; och trifves bäst på magra och vattensjuka ängar. 



