T 1 1 L A G ti. nt 



Nr. T75. Ask. Äfven al' Fraxlnns rolundlfolla skall 

 mycken Manna erhålias. 



Nr. 177, Glansfrö. På F. R/iÅoÅirenmarJtj. 



Nr. 1)66. Hafstäng. Uti Hot/is Neiie Beylräge zm- 

 Botanik, i:r Band. 1802. bcskrif\as Vaitenväxternas cgnn 

 behödnlngs sätt ; t. ex. Zostera, Cfiara , m. m. 



Nr. 1S7. Hasselbladig Hallonbuske. På Prof. 

 Liijeblads nmntliga försäkran, kan jag medela den upp- 

 lysning, att den art, som iian i sia Svenska Flora kallat 

 Ilub. cresius, är den san>ma som i Sv. Bot. fält namn af 

 R. corylifolius; deraf följer likväl icke, att v. Linnks R. 

 caesius, som tyckes vara nog skild från denna, skulle äf- 

 ven vara samma art. 



Nr. 191. Blas-Fukus. Hr. Jac. af Torsdles liar 

 jiyligcn genom blotta inkokningen af dekokt pa denna 

 hafsväxt. fatt brun färg i fasc Jorm , ijenlig lör MTdare alt 

 yiytlja susom saflfärg. Han liar funnit färgämnet bestå 

 förnämligast i en kåda. Om ylle eller silke, betade i 

 potlask-lul, dermed färgas, blir lärgen mörkare och tyckes 

 blifva beständig. — J\lätte denna nyttiga upptäckt tjena 

 ^G.^% uppfinnare till uppmuntran att söka flera dylika! Vi 

 vänta det med mycket skäl af de kunskaper, skicklighet 

 och det nit hvarmed han studerar Naturalhistcrien. — 

 Stoctxhonse har sått fröen af en Fucns ocli erhållit deraf 

 verkliga j)Iantor. Ruitz borttog blåsorna ])å Fucus natans, 

 och f.iiin att växten icke raera kunde uppehålla sig i vatt- 

 net, utan sönk till Lotten; detta visar alt blåsorna genonx- 

 sin lätthet endast tjena att hålla växten upprätt i vattnet, 

 Roths Nene Beytr. zur Bot. i:r B. 



Nr. \(p. Plommonträd. Om Plommonlrädcts ur- 

 sprung se Christs Pomologische Handwörterbuche s. 562; 

 Gch Garteiizeilav^, N:o 42. — Till ett redigare begrepp 

 om detta trädslagets mångfaldiga frnktsortcr, af hvilka Salz- 

 man uppräknar Q>b och Christ 90, torde följande indelning 

 i Utdrag kunna tjena. Författaren deitill har ulförligare 

 affiandlat sitt ämne i Garlenzeitung N:a 48, Halls 

 i8o|, ocii antfiger 4 arter, som han i afseende på frukten^ 

 kallar Plommon. 1:0 Katrinplommontriid (Pr. dom est. /g) 

 som i vildt tillstånd har taggar; växer med utspärranda 

 grenar; Wir sällan ölver 8 alnar högt; har röd och tät 

 ved; gvilgröna löf; glatta röda soinmar-rotskott ; red i blått 

 fallande Jrukt , som är ViW^iWg^ temligen välsmakande, s}!"- 

 ijg GcJi inneslutande lång och platt stenfritkt, med skarp 



