12 Api AE: M.-N. KI. 
Med største iver og flid søger man nu paa den ene side at bevise, at 
der aldrig optraadte konstitutionelle veneriske sygdomsformer i den antike 
oldtid, og paa den anden side at hævde sygdommens vestindiske udspring. 
Forfatteren af det her foreliggende arbeide kan imidlertid ikke finde de 
anførte grunde for den sidste mening fyldestgjørende, hvad der skal søges 
godtgjort i det følgende. 
Efter læren om sygdommens amerikanske oprindelse skulde syfilis 
som nævnt være bleven indført til Europa i 1493, da Columbus landede 
4. marts dette aar ved Tajoflodens munding og kom 15. marts til Palos 
(nær Cadiz) efter tilbagekomsten fra sin første opdagelsesreise!. Hin 
sørgelige og i Europa's historie saa mærkelige dag, som det pathetisk 
er blevet sagt*! Columbus reiste snart efter — hvad man har feestet 
sig ved, — til Sevilla, hvor han blev til 30. marts; han gik derefter 
tilbage til Palos og tog nu landveien til Barcelona? efter indbydelse af det 
spanske kongepar Ferdinand og Isabella, som dengang var der. Didhen 
kom den store opdager i midten af april sammen med sine reisefæller og 
tillige nogle indfødte fra Antillerne*. Overalt udsaaede nu angivelig han 
og hans følge den nye sygdom; særlig i Barcelona udbredte den sig snart 
med stor hurtighed og voldsomhed! 
Columbus førte maaske med sig nogle meretrices fra Vest-Indien (Calicut), 
siger den italienske læge Giovanni BATTISTA Morte ( 1551) troskyldigen 5. 
Fra Spanien skulde sygdommen videre have forplantet sig til de 
Franske, som nogle mente ved spanske leiesoldater i Karl 8's hær. Denne 
skulde da igjen have ført sygdommen til Italien! 
Til denne paastand skal kun bemærkes, at det er aldeles ubevist, at der 
overhovedet fandtes spanske krigsfolk i den franske hær. Man kan jo heller 
ikke saa let tænke sig muligheden af, at Franskmændene skulde have mod- 
taget saa farlige, aabenbart syge i sin midte. 
Mere almindelig tiltro vandt vistnok en anden beretning, som gjengives 
hos den berømte anatom og læge GABRIELE FaLtLopPPIO (4 2562)". Idet han 
taler om de store opdagelser af fremmede lande, om disses rigdomme og 
mange mærkværdigheder, heder det videre: Der var dog en torn her (blandt 
roserne), — der blandedes aloé i honningen, thi Columbus førte den nye lues 
I Columbus reiste ud med 3 skibe, men vendte kun tilbage med to. Disse blev adskilte 
under hjemreisen; og det skib, hvorpaa C. ikke var, kom først tilbage til Spanien igjen, 
nemlig til en liden havn i Galicien. Det laa der nogle dage og kom saa samtidig med 
Columbus's eget fartøi ind til Palos. 
2 CHRISTOPH GIRTANNER: |. c. I; 28. 
RoSELLY DE LoRGUES: Vie et voyages de Christophe Colomb. Paris 1862. 
4 Der skal ialt have fulgt 82 skibsfolk og 9 Indianere med Columbus tilbage til Spanien. 
SCHNURRER |. c. II; s. 32. 
5 ,Tractatus de morbo gallico". Lutstnus I; 583. 
5 Saaledes hed det hos Spanieren Draz pr L'Ista og Italieneren Grovannı MANARDI, om 
hvilke nedenfor. 
«1 
» Tractatus de morbo gallico“. C. 1560. Luisınus II; s. 761 fg. 
